Ухвала 
 
16 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 742/3786/17
провадження № 61-17589ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Луспеника Д. Д.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 травня 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 23 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання спільною сумісною власністю, поділ майна подружжя та припинення частки у майні, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання спільною сумісною власністю, поділ майна подружжя та припинення частки у майні.
 
Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06  травня 2020 року, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 23 жовтня 2020 року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.
 
Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 транспортний засіб - автомобіль Renault Ttafic, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію, що становить 1/2 частину вартості транспортного засобу - автомобіля Renault Ttafic, а саме суму в розмірі 57 395 грн 00 коп.
Припинено ОСОБА_2 частку у праві власності на 1/2 частину транспортного засобу - автомобіля Renault Ttafic. 
Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 незавершений будівництвом житловий будинок АДРЕСА_1 .
Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину незавершеного будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1 .
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся доВерховного Суду з касаційною скаргою на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 травня 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 23 жовтня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позову відмовити. 
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник вказує неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 464/7011/16-ц (провадження                  61-12168св18), від 04 квітня 2019 року у справі № 750/4445/17 (провадження № 61-39527св18), від 18 грудня 2019 року у справі № 916/633/19, та постановах Верховного Суду України від 15 листопада 2017 року у справі           № 6-2921цс16, від 07 червня 2017 року у справі № 6-2670цс16, від 18 січня 2017 року у справі № 6-25651цс16, від 04 грудня 2013 року у справі                      № 6-130цс13, від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2710цс15 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України. 
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання спільною сумісною власністю, поділ майна подружжя та припинення частки у майні, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 травня 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 23 жовтня 2020 року. 
 
Витребувати із Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області цивільну справу № 742/3786/17.
 
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 18 січня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                             Ю. В. Черняк

           І. А. Воробйова

          Д. Д. Луспеник