Ухвала    
 
21 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 487/4191/19
провадження № 61-18790 ск20 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 серпня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства інфраструктури України, треті особи: державне підприємство «Адміністрація морських портів України», Миколаївська філія державного підприємства «Адміністрація морських портів України», про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 серпня               2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 серпня               2020 року змінено в частині обгрунтування підстави відмови у задоволенні позову. В іншій частині рішення суду залишено без змін.
До Верховного Суду 16 грудня 2020 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 серпня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року у вказаній вище справі.
Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених                     статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Щодо сплати судового збору
У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до             підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми. 
Враховуючи, що позивач заявив вимоги про стягнення 936 058,50 грн, заявник за подання касаційної скарги має сплатити 18 721,18 грн               (9 360,59 грн * 200%). 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Заявник, оспорюючи судові рішення у справі з ціною позову, яка становить 936 058,50 грн,просить у касаційній скарзі відстрочити сплату судового збору у розмірі 18 721,18 грн до ухвалення судового рішення посилаючись на те, що має скрутне матеріальне становище. Зазначає, що рішення суду про поновлення його на роботі тривалий час не виконувалось, а після виконання його знову було звільнено 21 лютого 2019 року. На цей час тимчасово не працює. Предметом позову є захист його трудових прав.
Дослідивши касаційну скаргу, суд дійшов висновку, що клопотання                   ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення              у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Відповідно статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Вищезазначена норма закріплює дискреційне право, а не обов`язок суду відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати. Його реалізація не може призводити до порушення принципу процесуального рівноправ`я сторін та знаходиться в безпосередній залежності від доведеності за допомогою належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів обставин щодо того, що скрутне майнове становище особи не дозволяє їй сплатити судовий збір у встановленому чинним законодавством розмірі. З метою недопущення зловживання процесуальними правами суд має враховувати: предмет спору, наявність у особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, рахунків в банківських та інших фінансових установах та можливість розпорядження ними, вік особи та її працездатність, склад сім`ї та наявність утриманців тощо.
Таким чином, для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити майновий стан сторони.
Враховуючи те, що заявником не наведено обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може відстрочити сплату судового збору, та не надано документів, які свідчать про важкий майновий стан заявника і відсутність у нього джерел доходу,клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.
Обставини, зазначені у клопотанні, не є безумовною підставою для відстрочення сплати судового збору, оскільки не підтверджують з достовірністю скрутний матеріальний стан заявника, що перешкоджає йому виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої касаційної скарги судовим збором.
Водночас, ОСОБА_1 не заявляє клопотання про розстрочення сплати судового збору чи зменшення його розміру, лише просить відстрочити його сплату у повному розмірі без достатніх на те підстав. 
Вказане грунтується на такій конституційній засаді судочинства як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом (стаття 129 Конституції України) та узгоджується із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.
За таких обставин, у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору слід відмовити. Разом з тим, суд зазначає, що ОСОБА_1 не позбавлений можливості заявити клопотання про зменшення розміру судового збору або розстрочення його сплати.
Оскільки подана касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України її слід залишити без руху та запропунувати заявнику усунути недоліки.
Керуючись статтями 136, 185, 392, 393 ЦПК України, статею 8 Закону України «Про судовий збір»
УХВАЛИВ:
Відмовити  ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 серпня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк                   до 21 січня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                     О.В. Білоконь