П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2020 року                                                                     місто Київ
 
справа № 761/33776/19                                    
апеляційне провадження № 22-ц/824/10033/2019
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
                                          головуючого Головачова Я.В.,
 суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.,
 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду міста Києва у складі судді Притули Н.Г. від 3 березня    2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа вієнна іншуранс груп" про стягнення страхового відшкодування,
 
в с т а н о в и в :
 
            У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 30 жовтня 2018 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю його автомобіля марки MAN 19/414 FLT 4x2, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у з`єднанні з напівпричепом Pacton, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та автомобіля марки ВАЗ 21043, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 .
Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_3 , який постановою Іллінецького районного суду Вінницької області від 24 січня 2019 року визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Згідно зі звітом від 3 грудня 2018 року № 18-217 вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок пошкодження тягача MAN 19/414 FLT 4x2, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 125 848 грн. 82 коп. та дорівнює різниці між вартістю цього транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди       (156 848 грн. 82 коп. - 31 000 грн.). Згідно зі звітом від 24 грудня 2018 року № 18-230 вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок пошкодження напівпричепа Pacton, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 64 798 грн. 70 коп. та дорівнює різниці між вартістю цього транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди (104 158 грн. 70 коп. - 39 360 грн.). Загальний розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок пошкодження належних йому транспортних засобів становить       188 647 грн. 52 коп. 
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 , на момент дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована в ПрАТ "УСК "Княжа вієнна іншуранс груп". Згідно з полісом № АМ 5031222 від 23 вересня 2018 року страхова сума (ліміт
відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000 грн., розмір франшизи - 2 000 грн. 
За зверненням ОСОБА_1 , ПрАТ "УСК "Княжа вієнна іншуранс груп" виплатила йому страхове відшкодування у розмірі 98 000 грн., відмовивши у виплаті решти майнової шкоди з посилання на ліміт страхового відшкодування на одного потерпілого.
Посилаючись на те, що відповідач неправомірно відмовив у виплаті страхового відшкодування за пошкоджений напівпричеп, чим допустив прострочення регламентної виплати, ОСОБА_1 просив суд стягнути з ПрАТ "УСК "Княжа вієнна іншуранс груп" на його користь страхове відшкодування в розмірі 62 798 грн. 70 коп., пеню в розмірі 7 738 грн. 86 коп., 3 % річних в розмірі 665 грн. 84 коп., інфляційні втрати в розмірі 1 067 грн. 58 коп.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 3 березня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.  
У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Скаржник зазначає, що оскільки кваліфікуючою ознакою статусу потерпілого є факт заподіяння шкоди одному транспортному засобу, то внаслідок пошкодження тягача та напівпричепа позивача, які належать йому на праві власності, він є потерпілим щодо кожного з них, а тому страховиком безпідставно відмовлено у виплаті всієї суми майнової шкоди.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не находив.
31 серпня 2020 року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подані додаткові пояснення у яких він посилається на судову практику в аналогічних спорах, зокрема на ухвалу Верховного Суду від 7 серпня 2020 року у справі № 760/17263/19, у якій подібні позовні вимоги були задоволені.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом установлено, що 30 жовтня 2018 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ОСОБА_1 , марки MAN 19/414 FLT 4x2, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у з`єднанні з напівпричепом Pacton, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та автомобіля марки ВАЗ 21043, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 .
Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_3 , який постановою Іллінецького районного суду Вінницької області від 24 січня 2019 року, з урахуванням постанови цього суду від 16 березня 2020 року про виправлення описки, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею  124 КУпАП.
Згідно зі звітом від 3 грудня 2018 року № 18-217 вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок пошкодження тягача MAN 19/414 FLT 4x2, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 125 848 грн. 82 коп. та дорівнює різниці між вартістю цього транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди       (156 848 грн. 82 коп. - 31 000 грн.). Згідно зі звітом від 24 грудня 2018 року № 18-230 вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок пошкодження напівпричепа Pacton, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 64 798 грн. 70 коп. та дорівнює різниці між вартістю цього транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди (104 158 грн. 70 коп. - 39 360 грн.). 
Загальний розмір майнової шкоди, завданої позивачу внаслідок пошкодження належних йому транспортних засобів становить 188 647 грн. 52 коп. 
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 , на момент дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована в ПрАТ "УСК "Княжа вієнна іншуранс груп". Згідно з полісом № АМ 5031222 від 23 вересня 2018 року страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000 грн., розмір франшизи - 2 000 грн.
10 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ "УСК "Княжа вієнна іншуранс груп" з двома заявами про виплату страхового відшкодування відповідно до яких, просив перерахувати на його картковий рахунок страхове відшкодування за пошкоджений тягач MAN 19/414 FLT 4x2, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в розмірі ліміту страхового відшкодування - 100 000 грн. за вирахуванням франшизи (2 000 грн.), а також за пошкоджений напівпричеп Pacton, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в розмірі 64 798 грн. 70 коп. за вирахуванням франшизи (2 000 грн.) (а.с.15-16).
Листом від 22 січня 2019 року вих. № 549 ПрАТ "УСК "Княжа вієнна іншуранс груп" повідомила позивача про те, що страхове відшкодування буде виплачено йому в розмірі 98 000 грн. (страховий ліміт 100 000 грн. - франшиза в розмірі 2 000 грн.), оскільки майнова шкода виплачується з розрахунку на одного потерпілого.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, страховиком сплачується страхове відшкодування на користь потерпілої особи, в межах ліміту відповідальності, не залежно від кількості пошкодженого майна такої особи.
Такий висновок суду є правильним.
Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
У пункті 1 частини 1 статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття      979 ЦК України)
Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування").
Згідно статей 4,5 Закону України "Про страхування" предметом договору страхування можуть бути, зокрема, майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані: з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності). Страхування може бути добровільним або обов`язковим.
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також порядок відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на
території України регулюється Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".  
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно пунктів 9.1., 9.4. статті 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховою сумою є грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.
У частині 1 статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" зазначено, що причіп - це транспортний засіб без власного джерела енергії, пристосований для буксирування автомобілем.
При цьому напівпричіп є різновидом причепа, який агрегатується із спеціалізованим сідловим тягачемчерез зчіпний пристрій тягача.
Як убачається з матеріалів справи, напівпричіп Pacton, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , є транспортним засобом без власного джерела енергії і здійснював рух лише за допомогою тягача MAN 19/414 FLT 4x2, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням потерпілого ОСОБА_1 .
Аналіз вищенаведених положень закону свідчить про те, що страховик зобов`язаний виплатити на користь потерпілої у дорожньо-транспортній пригоді особи, страхове відшкодування в межах ліміту, зазначеного у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 
Таким чином, суд першої інстанції установивши, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 30 жовтня 2018 року, потерпілим є лише ОСОБА_1 , дійшов правильного висновку, що на ПрАТ "УСК "Княжа вієнна іншуранс груп" покладено обов`язок зі сплати страхового відшкодування в межах страхового ліміту (100 000 грн.), за вирахуванням суми франшизи (2 000 грн.), який виконано страховиком в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 у даному випадку є потерпілим відносно пошкодженого тягача та потерпілим відносно пошкодженого напівпричепа, а тому страховик повинен відшкодувати майнову шкоду в межах ліміту страхової суми відносно кожного пошкодженого транспортного засобу є необґрунтованими та відхиляються колегією суддів.
Згідно положень Закону України "Про страхування" (стаття 4) та Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (стаття 22) на страховика покладено обов'язок з відшкодування заподіяної страхувальником майнової шкоди іншій особі (потерпілому) або її майну в межах страхового ліміту. Тобто визначальним є саме факт завдання шкоди потерпілому відносно його майна, незалежно від його кількісних показників.  Інший порядок відшкодування шкоди страховиком чинним законодавством не передбачений.
При цьому колегія суддів зазначає, що позивач не позбавлений права на відшкодування майнової шкоди, яка перевищує розмір встановленого страхового ліміту, та суми франшизи на яку відповідне страхове відшкодування було зменшене, за рахунок особи, яка завдала цю шкоду ( ОСОБА_3 ).
Колегія судів не бере до уваги подану скаржником копію ухвали Верховного Суду від 7 серпня 2020 року у справі № 760/17263/19, оскільки вона не містить жодних правових висновків щодо застосування правових норм до спірних правовідносин.
Ураховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судове рішення без змін.     
Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
                
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 3 березня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 22 жовтня 2020 року.

 
Головуючий                                                                                    Я.В. Головачов

Судді:                                                                                               І.М. Вербова

                                                                                                           О.В. Шахова