ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 823/734/17
адміністративне провадження № К/9901/29025/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Олендера І.Я.,
суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року (суддя Гарань С.М.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року (судді: Літвіна Н.М. (головуючий),      Ганечко О.М., Коротких А.Ю.) у справі № 823/734/17 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Черкаській області, податкового керуючого Манузіної О.В. про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, Підприємець) звернувся до суду з позовом Головного управління ДФС у Черкаській області (далі - відповідач, контролюючий орган), податкового керуючого Манузіної О.В. про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДФС у Черкаській області від 15 березня 2017 року № 398 «Про призначення податкового керуючого»; визнання неправомірними дії податкового керуючого Манузіної О.В. із опису майна фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ; визнання протиправним та скасування акту опису майна від 27 квітня 2017 року № 133/23-00-17-027, який був складений податковим керуючим 
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на дату прийняття контролюючим органом наказу № 398 «Про призначення податкового керуючого» у позивача був відсутній податковий борг, в зв`язку з неузгодженістю податкового зобов`язання (стало узгодженим лише 29.03.2017), а отже у відповідності до п.91.1 ст.91 Податкового кодексу України вищевказаний наказ є протиправним та таким, що прийнятий з порушенням вимог податкового законодавства, а тому підлягає скасуванню. Також позивач вказує, що податковий керуючий призначається виключно керівником контролюючого органу за місцем реєстрації платника податків, а враховуючи, що позивач перебуває на обліку в ДПІ у м. Черкасах, то призначення податкового керуючого - працівника Головного управління ДФС у Черкаській області є незаконним, що є підставою для визнання неправомірними дії останнього із складання акту опису майна Підприємця у податкову заставу.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 26.07.2017, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2017, в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.
4. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що оскільки за Підприємцем рахувався податковий борг, то начальником ГУ ДФС було правомірно прийнято наказ про призначення позивачеві податкового керуючого, а відтак оскаржувані дії та рішення є законними та обґрунтованими.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, Підприємець подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 26.07.2017, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2017 та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
6. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
7. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована, як фізична особа підприємець 25.05.1995 та перебуває на обліку, як платник податків та зборів до бюджету в Державній податковій інспекції у м. Черкасах.
Головним управлінням ДФС у Черкаській області на підставі статей  89, 91, 92, 94, 95 Податкового кодексу України, пункту 2.1 розділу ІІ Порядку призначення та звільнення, а також функції та повноваження податкового керуючого, наказом від 15.03.2017 №398 призначено позивачу податкового керуючого - Манузіну О.В .
В подальшому, 27.04.2017 податковим керуючим був складений акт опису майна Підприємця № 133/23-00-17-027.
Також судами встановлено, що за результатами адміністративного оскарження та на підставі відповідного рішення ГУ ДФС у Черкаській області, Державною податковою інспекцією у м. Черкасах 29.09.2016 Підприємцю було збільшено суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та з військового збору, згідно податкових повідомлень - рішень № 0002871301 та № 0002881301, а також прийнято вимогу  № 0002891301 (вимога) про сплату недоїмки по єдиному внеску, штрафам та пені на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Також контролюючим органом були залишені без змін податкові повідомлення - рішення від 11.08.2016 № 0002291301, № 0002251301, № 0002261301.
Вищезазначені податкові повідомлення - рішення та вимога були оскаржені позивачем до Черкаського окружного адміністративного суду (адміністративна справа № 823/1442/16), який своєю постановою від 21.11.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.01.2017, що набрали законної сили, відмовив в задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в повному обсязі.
Крім того, судами встановлено, що ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 26.01.2017 було відкрито провадження у справі № 823/124/17 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області, головного державного ревізора-інспектора відділу контрольно-перевірочної робити управління податків і зборів з фізичних осіб Державної податкової інспекції у м. Черкасах Дяченко К.В., першого заступника начальника Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області Тарана Д.П. про визнання неправомірними дій, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, визнання протиправною та скасування вимоги.
Серед заявлених позовних вимог позивач, зокрема, просила суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:  від 11.08.2016 №0002251301, № 0002261301, № 0002291301, № 0002281301; від 29.09.2016 №0002871301, № 0002881301, а також вимогу № 0002891301.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 15.02.2017 справі №823/124/17, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2017, адміністративний позов залишено без розгляду в зв`язку з повторним неприбуттям позивача до зали судового засідання без поважних причин.
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
8. В доводах касаційної скарги позивач цитує норми матеріального та процесуального права, вказує на неврахування судами доводів Підприємця відносно того, що на дату прийняття наказу № 398 «Про призначення податкового керуючого» у позивача відсутній податковий борг, в зв`язку з неузгодженістю податкового зобов`язання (стало узгодженим лише 29.03.2017), а також того, що такий наказ прийнято контролюючим органом не за місцем реєстрації Підприємця, що у своїй сукупності призвело до неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушень норм процесуального права при прийнятті рішень.
Касаційна скарга є ідентичною позовній заяві та апеляційній скарзі, в чому полягає неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права скаржником в касаційній скарзі не наведено. 
9. Відповідачами відзиву (заперечень) на касаційну скаргу надано не було.
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
10. Конституція України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):
10.1. Стаття 19.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
11. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):
11.1. Підпункти 14.1.155, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14.
Податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.
Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
11.2. Стаття 19-3.
Функції державних податкових інспекцій.
Державні податкові інспекції: здійснюють сервісне обслуговування платників податків; здійснюють реєстрацію та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням; формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи; виконують інші функції сервісного обслуговування платників податків, визначені законом.
11.3. Пункт 56.18 статті 56.
З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
11.4. Пункт 57.3 статті 57.
У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
11.5. Пункт 88.1 статті 88.
З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.
11.6. Пункти 89.1, 89.2, 89.3 статті 89.
Право податкової застави виникає у разі: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.
З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.
Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.
До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.
Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної       податкової служби, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.
Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.
Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.
11.7. Пункти 91.1, 91.2, 91.3 статті 91.
У разі наявності у платника податків податкового боргу керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за місцем реєстрації платника податків, що має податковий борг, призначає такому платнику податкового керуючого. Податковий керуючий повинен бути посадовою (службовою) особою контролюючого органу. Податковий керуючий має права та обов`язки, визначені цим Кодексом.
Порядок призначення та звільнення, а також функції та повноваження податкового керуючого визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов`язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно.
У разі відмови платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право залучати до опису майна платника податків не менш як двох понятих.
12. Кодекс адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин):
12.1. Частина перша статті 72.
Обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
12.2. Частина п`ята статті 254.
Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.
12.3. Стаття 255.
Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
13. Право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.
14. Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
15. Постанова, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, а встановлені в ній обставини не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 
16. У разі наявності у платника податків податкового боргу керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за місцем реєстрації платника податків, що має податковий борг, призначає такому платнику податкового керуючого. Податковий керуючий повинен бути посадовою (службовою) особою контролюючого органу. 
З 01 січня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII, яким викладено в новій редакції ст.19 Податкового кодексу України та доповнено статтями 19-2 і 19-3.
Статтею 19-1 Податкового кодексу України визначено функції контролюючих органів, а статтею 19-3 Податкового кодексу України визначені функції державних податкових інспекцій. 
Так статтею 19-3 Податкового кодексу України передбачено, що державі податкові інспекції: здійснюють сервісне обслуговування платників податків; здійснюють реєстрацію та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням; формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи; виконують інші функції сервісного обслуговування платників податків, визначені законом.
Тобто функції державних податкових інспекцій обмежено, і такі фактично зводяться до надання функцій сервісного обслуговування платників податків.
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
17. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону, що діяв до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ).
18. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені в позовній заяві, в апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи. 
Судами встановлено, що постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 21.11.2016 у справі №823/1442/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.01.2017, відмовив в задоволенні позовних вимог Підприємця щодо скасування податкових повідомлень - рішень від 11.08.2016 №0002251301, №0002261301, № 0002291301, № 0002281301, від 29.09.2016 №0002871301, №0002881301 та вимоги № 0002891301, а відтак визначені податкові зобов`язання є узгодженими з 11.01.2017 (згідно частини п`ятої статті 254 КАСУ, у редакції на час прийняття рішення судами). У зв`язку з несплатою позивачем узгоджених податкових зобов`язань, у останнього виник податковий борг, що відповідно до п.91.1 ст.91 Податкового кодексу України є підставою для призначення контролюючим органом позивачу податкового керуючого, до повноважень якого, зокрема, входить і складення акту опису майна.
Посилання позивача на те, ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 15.02.2017 у справі № 823/124/17, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2017, позов Підприємця (позовними вимогами якого, зокрема, було визнання протиправними та скасувати податкових повідомлень - рішень від 11.08.2016 № 0002251301, № 0002261301, № 0002291301, №0002281301, від 29.09.2016 № 0002871301, № 0002881301, а також вимоги № 0002891301) залишено без розгляду в зв`язку з повторним неприбуттям позивача до зали судового засідання без поважних причин, а отже суми податкових зобов`язань визначених вказаними податковими повідомлення - рішеннями набули статусу узгоджених лише 29.03.2017, суди обґрунтовано не взяли до уваги, оскільки вказане не спростовує наявність судового рішення у справі №823/1442/16, яке набрало законної сили з 11.01.2017 і яким встановлено обставини саме щодо податкових повідомлень - рішень від 11.08.2016 № 0002251301, № 0002261301, № 0002291301, №0002281301, від 29.09.2016 № 0002871301, № 0002881301, а також вимоги № 0002891301.
Посилання позивача на те, що спірний наказ про призначення податкового керуючого прийнято не уповноваженою особою, а саме Головним управлінням ДФС у Черкаській області, оскільки на переконання позивача, вона перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у м. Черкасах, а відповідно і призначати податкового керуючого має саме Державна податкова інспекція у м. Черкасах, суди правильно не взяли до уваги, оскільки у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII Державна податкова інспекція у м. Черкасах з 01 січня 2017 року не є контролюючим органом в розумінні положень Податкового кодексу України, а наділена повноваженнями виключно з надання функцій сервісного обслуговування платників податків, тоді як податкового керуючого призначає саме контролюючий орган, яким по відношенню до позивача є Головне управління ДФС у Черкаській області.
15. Судами першої та апеляційної інстанції в повній мірі встановлено фактичні обставини справи та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених позивачем у позовній заяві та апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а наведені позивачем доводи в касаційній скарзі не спростовують правильних по суті висновків судів першої та апеляційної інстанцій.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
16. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми законодавства, що регулює спірні правовідносини, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 26.07.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2017 слід залишити без задоволення.
17. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
18. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону, що діяв до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ).
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року у справі № 823/734/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді | І.Я.Олендер І.А. Гончарова  Р.Ф. Ханова