УХВАЛА

22 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 420/2759/19
адміністративне провадження № К/9901/25564/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Дашутіна І.В.,
суддів: Шишова О.О.,  Яковенка М.М., 

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Одеській області на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року у справі №420/2759/19 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельна компанія "Гемопласт" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.04.2019 року №0015451401,-
у с т а н о в и в :
Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельна компанія "Гемопласт" звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.04.2019 року №0015451401. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року позов задоволено. 
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року апеляційна скарга відповідача була залишена без руху у зв`язку з несплатою судового збору та наданий строк для усунення недоліків.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року апелянту продовжено строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги до 15 жовтня 2019 року.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року апеляційну скаргу повернуто апелянту.
05 серпня 2020 року Головне управління ДФС в Одеській області повторно подало апеляційну скаргу на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року.
Судом встановлено, що повний текст оскаржуваного рішення складено і направлено учасникам справи 30 липня 2019 року та було отримано апелянтом електронною поштою 31 липня 2019 року. При цьому,  Головним управлінням ДФС в Одеській області подано апеляційну скаргу після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, тому у відповідності до вимог ч.2 ст.299 КАС України суд відмовив у відкритті апеляційного провадження.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду апеляційної інстанції Головне управління ДПС у Одеській області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, заявник посилається на те, що апеляційний суд допустив порушення норм процесуального права і, як наслідок, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі. 
Перевіряючи доводи касаційної скарги на предмет обґрунтованості, Верховний Суд зазначає таке.
Згідно частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України     встановлює, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Відповідно до ч.2 ст. 299 КАС україни незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.
Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).
Отже, наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.
Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.
Окрім цього, пунктом другим частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.
Такі положення наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.
Отже, органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.
Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.
Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, по заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку оскарження з поважних причин.
Відповідно до вимог пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Таким чином, подана Головним управлінням ДПС у Одеській області касаційна скарга є необґрунтованою. Правильне застосовування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, у розумінні частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.
На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління ДПС у Одеській області на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року у справі №420/2759/19 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельна компанія "Гемопласт" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.04.2019 року №0015451401.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                              І. В. Дашутін

Судді                                                                                                                   О. О. Шишов

                                                                                                                            М. М. Яковенко