Ухвала    
 
28 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 450/2347/18
 
провадження № 61-19021ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Жданової В. С.,                 Зайцева А. Ю.,                
 
розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» від імені якого діє Регіональна філія «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 серпня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» від імені якого діє Регіональна філія «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» до ОСОБА_1 , Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про скасування рішення сільської ради, визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У липні 2018 року АТ «Українська залізниця» від імені якого діє Регіональна філія «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про скасування рішення сільської ради та визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку.
 
Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 серпня 2019 року у задоволенні позову АТ «Українська залізниця» від імені якого діє Регіональна філія «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» відмовлено.
Постановою Львівського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 серпня 2019 року скасовано.
Ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позову АТ «Українська залізниця» від імені якого діє Регіональна філія «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» до ОСОБА_1 , Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про скасування рішень сільської ради, визнання недійсним державного акта про право власності на земельну ділянку відмовлено.
11 грудня 2020 року АТ «Українська залізниця» від імені якого діє Регіональна філія «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» подало засобами поштового зв`язку до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 серпня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року у вищевказаній справі.
 
Скарга подана зпропуском строку на касаційне оскарження.
 
У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин. 
 
Клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.
 
Так, відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Встановлено, що копію постанови Львівського апеляційного суду від                 15 жовтня 2020 року заявник отримав 12 листопада 2020 року, після чого невідкладно оскаржив її у касаційному порядку.
 
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, колегія суддів вважає за можливе його поновити.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.
 
Підставою відкриття касаційного провадження є підстава, передбачена пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, яка наведена заявником.
 
Оскільки викладені в касаційної скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Клопотання Акціонерного товариства «Українська залізниця» від імені якого діє Регіональна філія «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.
 
Поновити Акціонерному товариству «Українська залізниця» від імені якого діє Регіональна філія «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» строк на касаційне оскарження рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 серпня 2019 року та постанови Львівського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року.
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» від імені якого діє Регіональна філія «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 серпня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року.
 
Витребувати з Пустомитівського районного суду Львівської області цивільну справу № 450/2347/18 за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» від імені якого діє Регіональна філія «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» до ОСОБА_1 , Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про скасування рішення сільської ради, визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.
 
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                             Є. В. Коротенко
 
                                                                                                          В. С. Жданова
 
                                                                                                   А. Ю. Зайцев