ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Біленський О.О.
23 листопада 2020 р.	Справа № 520/4518/19	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді - Мельнікової Л.В.,
суддів -  Рєзнікової С.С. ,  Бегунца А.О. ,
за участю секретаря судового засідання – Білюк Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року, прийняту за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення способу виконання судового рішення по справі за адміністративним позовом    ОСОБА_1 до   Управління Пенсійного фонду України в Московському районі міста Харкова про визнання неправомірною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, - 
в с т а н о в и л а:
07.05.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо відмови у проведенні перерахунку та виплаті йому з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року пенсії по інвалідності як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, призначеної відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірно; 
- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова здійснити йому перерахунок пенсії з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року у відповідності до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року у відповідності до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи із мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати, з урахуванням раніше сплачених сум;
- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова нарахувати та виплатити йому індексацію сум пенсії за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року з 01.02.2014 року по день виплати цієї індексації;
- стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Харківській області у якості відшкодування ОСОБА_1 моральної  шкоди грошову суму у розмірі 5.000 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2019 року адміністративний позов задоволено частково (т. 1, а.с. 32-42), а саме:
- визнано бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо відмови у проведенні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року пенсії по інвалідності як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, призначеної відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірною;
- зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова розглянути питання щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року у відповідності до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року у відповідності до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи із мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
У задоволенні іншої частини позовних вимог  ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2019 року, що прийнята за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2019 року по справі № 520/4518/29, вимоги апеляційної скарги задоволені частково.
Судом апеляційної інстанції судове рішення скасовано в частині зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова розглянути питання щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року у відповідності до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року у відповідності до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи із мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішення, з прийняттям нового судового рішення в цій частині, а саме:
Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в  Московському районі м. Харкова здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року у відповідності до ч. 4  ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»  у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року у відповідності до  ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»  у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи із мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати, з урахуванням раніше сплачених сум.
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2019 року по справі № 520/4518/19 залишено без змін (т. 1, а.с. 75-79).
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.09.2019 року замінено боржника з Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова на Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області у виконавчому листі від 06.08.2019 року у справі № 520/4518/19, виданому Харківським окружним адміністративним судом 27.08.2019 року (т. 1, а.с. 95-97).
09.12.2019 року ОСОБА_1 звертався до Харківського окружного адміністративного суду із заявою    про зміну способу виконання судового рішення по справі № 520/4518/19, в якій просив суд змінити спосіб виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/4518/19 із зобов`язання боржника здійснити перерахунок пенсії та проведення відповідних виплат, з урахуванням раніше сплачених сум, на стягнення з боржника 37.908,15 грн. (т. 1, а.с. 139-141).  
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2019 року заяву ОСОБА_1 від 09.12.2019 року про зміну способу виконання судового рішення по справі №520/4518/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі міста Харкова про визнання неправомірною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди - повернуто заявнику без розгляду (т. 1, а.с. 136-138).
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1     залишено без задоволення, а ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2019 року по справі № 520/4518/19    залишено без змін.
Приймаючи вказані рішення    щодо повернення без розгляду про зміну способу виконання судового рішення по справі № 520/4518/19, суди дійшли висновку, що    Харківський окружний адміністративний суд не є повноважним судом для розгляду заяви про зміну способу виконання судового рішення по справі № 520/4518/19, уповноваженим судом для розгляду питання щодо зміни способу виконання судового рішення є Другий апеляційний адміністративний суд, як суд апеляційної інстанції, який переглядав рішення суду першої інстанції та на підставі п. 2 ч. 1  ст. 315 КАС України  за наслідками розгляду апеляційної скарги ухвалив нове судове рішення у цій частині позовних вимог.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу виконання судового рішення по справі № 520/4518/19 відмовлено, з підстав її необґрунтованості (т. 1, а.с. 202-206).
13.05.2020 року, у зв`язку із невиконанням судових рішень у справі № 520/4518/19, ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення або зміну способу або порядку виконання судового рішення у цій справі.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2020 року, що набрала законної сили 09.07.2020 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 13.05.2020 року про встановлення способу виконання судового рішення по справі № 520/4518/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання неправомірною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди -відмовлено. 
Приймаючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2020 у справі № 520/4518/19, суд першої інстанції виходив з того, що зазначена заява стосується не зміни способу і порядку виконання судового рішення, а фактично стосується зміни суті резолютивної частини вказаного рішення суду, оскільки з неї випливає наявність нових позовних вимог, які не були заявлені позивачем під час розгляду справи. Водночас, суд першої інстанції дійшов висновку, що суб`єктом звернення із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення є державний виконавець, а не стягувач.
07.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою про зміну способу виконання судового рішення по справі № 520/4518/19, в якій просив змінити спосіб виконання рішення суду із зобов`язання боржника здійснити перерахунок пенсії та проведення відповідних виплат, з урахуванням раніше сплачених сум, на стягнення з ГУ ПФУ в Харківській області 37.908,15 грн. (т. 2, а.с. 65-69).
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 07.09.2020 року про встановлення способу виконання судового рішення по справі № 520/4518/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання неправомірною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди – відмовлено (т. 2, а.с. 80-84). 
Судова ухвала вмотивована тим, що зазначені заявником обставини, які обумовили подання вказаної заяви не є винятковими, які б вказували про ускладнення або неможливості виконання судового рішення, відповідно відсутність обґрунтованих та доведених підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 від 07.09.2020 року про зміну способу виконання судового рішення по справі № 520/4518/19. 
Не погоджуючись із судовою ухвалою, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на правові висновки Верховного Суду України, рішення Конституційного суду України та практику Європейського суду з прав людини, просив її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким його заяву про зміну способу виконання рішення суду задовольнити у повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , з огляду на наступне.
Судом установлено, що ГУ ПФУ в Харківській області на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2019 року здійснений перерахунок пенсії позивача ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року, внаслідок якого донараховано 37.908,15 грн.
25.03.2019 року означена сума пенсійним  органом включена до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, відповідно до Порядку заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2019 року № 649 (в редакції, що була чинною на час здійснення обліку суми).
Частиною 1 ст. 378 КАС України унормовано, що < > суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може  < > за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Колегія суддів зазначає, що під заміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніш встановлений спосіб.
Заявлений позивачем спосіб фактично змінює рішення суду по суті та спосіб захисту, визначений ч. 1 ст. 5 КАС України, а тому є незаконним.
Крім того, заява про встановлення чи зміну способу або порядку виконання судового рішення подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. У даному випадку із заявою про встановлення чи зміну способу або порядку виконання судового рішення заявник ОСОБА_1 повинен був звернутися до Другого апеляційного адміністративного суду, а не до суду першої інстанції.
Також до суду апеляційної інстанції заявник ОСОБА_1 не позбавлений можливості звернутися з питання, визначеного п. 2 ч. 1 ст. 252 КАС України. – встановлення способу виконання судового рішення.  
Інші доводи апеляційної скарги позивача означених висновків колегії суддів не спростовують.
За наведених обставин, колегія суддів не вбачає підстав, встановлених ст. 317 КАС України, для скасування судового рішення та задоволення вимог апеляційної скарги.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).  
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 315, 316, 321, 325, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року, - без змін. 
Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Л.В. Мельнікова	
Судді	(підпис)  (підпис) 	С.С. Рєзнікова    А.О. Бегунц   	
          Постанова у повному обсязі виготовлена і підписана 03 грудня 2020 року.