ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/7301/19                                                               Суддя (судді) першої інстанції: Щавінський В.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

     26 жовтня 2020 року                                                                          м. Київ
             Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
  Головуючого судді:                                                                  Коротких А.Ю.,
  суддів:                                                                                        Сорочка Є.О.,
                                                                                                      Чаку Є.В.,
   при секретарі                                                                            Григорук В.С.,                                 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Богданівської сільської ради Броварського району Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Богданівської сільської ради Броварського району Київської області про визнання протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -
                                                  В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Богданівської сільської ради Броварського району Київської області про визнання протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09 липня 2020 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Богданівська сільська рада Броварського району Київської області звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми  права.
20 жовтня 2020 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив від позивача, в якому він просить залишити апеляційну скаргу Богданівської сільської ради Броварського району Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 липня 2020 року без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Заслухавши учасників справи, суддю-доповідача,дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 15.05.2015 року ОСОБА_1 звернувся в порядку п. 6 ст. 118 ЗК України до відповідача з проханням надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки, а саме: - для ведення особистого селянського господарства - 2,0 гектара; - для ведення садівництва розміром 0,12 гектара; - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розміром 0,25 гектара; - для індивідуального дачного будівництва 0,10 гектара; - для будівництва індивідуального гаражу 0,01 гектара.
Відповідачем вказану заяву розглянуто не було, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 26.10.2015 року зобов`язано Богданівську сільську раду Броварського району Київської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 15 травня 2015 року.
Відповідачем за результатами розгляду вищевказаної заяви прийнято Рішення №575-15-VII від 27.04.2017 року про відмову в наданні земельних ділянок ОСОБА_1 .
Позивач оскаржив вказане рішення у судовому порядку.
Київським апеляційним адміністративним судом від 01.03.2018 року у справі №754/8590/17 постанову Деснянського районного суду м. Києва від 12.12.2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасовано та прийнято рішення про скасування п. 1 рішення Богданівської сільської ради Броварського району Київської області від 27.04.2017 року 575-15-VII.
На виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2018 року у справі № 754/8590/17 відповідачем прийнято рішення від 24.04.2018 року № 878-27-VII, яким скасовано п. 1 рішення № 576-15-VII Богданівської сільської ради Броварського району Київської області та відмовлено ОСОБА_1 у наданні земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства - 2,0 га, для ведення садівництва - 0,12 га, для індивідуального дачного будівництва - 0,10 га, для індивідуального гаражу - 0,01 га, оскільки на даний час в адміністративних межах Богданівської сільської ради вільних земельних ділянок немає.
Позивач, не погоджуючись з вищевказаним рішенням Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30.11.2018 року у справі №810/2682/18 скасовано рішення Богданівської сільської ради Броварського району Київської області від 24.04.2018 року № 878-27-VІІ.
Відповідачем 19.09.2019 року, на 42 сесії 7 скликання, прийнято рішення "Про виконання рішення Деснянського районного суду м. Києві від 26.10.2015 року у справі №7549981/15-а щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 15.05.2015 року про відмову в наданні земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею - 2,0000 га, земельної ділянки для ведення садівництва площею 0,12 га, земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розміром 0,2500 га, земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва площею 0,1000 га та земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу розміром 0,0100 га.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Згідно з ч. 4 ст. 116 ЗК України встановлено, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.
Частиною 6 статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для ведення садівництва, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. 
У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається, зокрема, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Згідно із ч. 7 вказаної статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. 
Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. 
Отже, Земельний кодекс України визначає чіткий алгоритм дій розгляду заяв громадян про відведення у власність земельних ділянок та вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Таким чином, за результатами повторного розгляду заяви позивача про надання дозволу на розроблення документації землеустрою, відповідач повинен був прийняти одне з таких рішень: про надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою, або про відмову у наданні відповідного дозволу із зазначенням причин відмови. При цьому ЗК України зобов`язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини такої відмови.
Водночас згідно із приписами ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. При цьому документи, що посвідчують право на земельну ділянку, визначені у ст. 126 ЗК України.
Способи захисту прав на земельні ділянки визначені ст. 152 ЗК України. За приписами наведеної норми держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення № 1309-42 від 19.09.2019 року Богданівської сільської ради про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки за кадастровим номером 3221280801:01:080:0294 порушує вимоги Конституції України та Земельного кодексу України, що призводить до порушення суб`єктивного права позивача на безоплатне одержання у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для ведення садівництва.
Статтею 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Положеннями ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, має на меті, як компенсацію потерпілому завданих збитків, так і запобігання вчинення суб`єктом владних повноважень такого у майбутньому, зокрема, шляхом здійснення превентивних заходів для удосконалення виконання своїх функцій, спрямованих на інтереси людини.
Аналогічної правової позиції викладені в постанові Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі №750/6330/17.
З матеріалів справи вбачається, що позивач тричі звертався до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. 
Таким чином, вимоги щодо відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243,  250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328    КАС України, суд
                                                            П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Богданівської сільської ради Броварського району Київської області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 липня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

  Головуючий суддя:                                                                         Коротких А.Ю.

         Судді:                                                                                                 Сорочко Є.О.

                                                                                                                     Чаку Є.В.

Повний текст виготовлено 29 жовтня 2020 року.