ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

Додаткова постанова
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2020 року                              м.Дніпро                             Справа №  904/4212/19 
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя  Чус О.В. (доповідач),
судді : Кощеєв І.М., Антонік С.Г.
секретар судового засідання Крицька Я.Б.

Представники сторін: 
від позивача: Хомутов Г.В., ордер серія ЗП №67782  від 17.01.2020 р.,  адвокат;
від відповідача: Іващенко Т.В., ордер серія ДП №2271/007  від 17.02.2020 р.,  адвокат,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника  Фізичної особи-підприємця Хільченко Юлії Михайлівни  про ухвалення додаткової постанови у справі № 904/4212/19 про розподіл судових витрат за наслідком розгляду апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Хільченко Юлії Михайлівни на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2019р. та додаткове рішення від 08.01.2020, у справі      № 904/4212/19

за позовом Фізичної особи-підприємця Хільченко Юлії Михайлівни, м. Запоріжжя
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд», м. Дніпро
про стягнення коштів, сплачених відповідачу як аванс, у зв`язку з його відмовою в укладенні договору купівлі-продажу у розмірі 584040,00 грн, -

ВСТАНОВИВ:
1. Розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанцій та прийняті ними судові рішення.
Фізична особа-підприємець Хільченко Юлія Михайлівна (далі - позивач) звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфі Трейд" (далі - відповідач) кошти, сплачені відповідачу як аванс, у зв`язку з його відмовою в укладенні договору купівлі-продажу, у розмірі 584 040 грн. 00 коп.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2019р. у справі у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця Хільченко Юлії Михайлівни до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфі Трейд" про стягнення коштів, сплачених відповідачу як аванс, у зв`язку з його відмовою в укладенні договору купівлі-продажу у розмірі 584040 грн. 00 коп. – відмовлено у повному обсязі. Судові витрати позивача покладено на Фізичну особу - підприємця Хільченко Юлію Михайлівну. 
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 20.08.2020 року апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Хільченко Юлії Михайлівни на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2019р. та додаткове рішення від 08.01.2020 у справі № 904/4212/19 було задоволено. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2019р. та додаткове рішення від 08.01.2020 у справі № 904/4212/19 – скасовано та ухвалено нове. Позов Фізичної особи-підприємця Хільченко Юлії Михайлівни у справі №904/4212/19 – задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфі Трейд" на користь Фізичної особи-підприємця Хільченко Юлії Михайлівни 584        040, 00 грн авансового платежу і  21        901, 50 грн судового збору за розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанції. 

2. Короткий зміст заяви про розподіл судових витрат.
02.09.2020 року до Центрального апеляційного господарського суду від представника позивача  надійшла заява про долучення доказів витрат на професійну правничу допомогу понесених позивачем під час розгляду справи та заява  про необхідність ухвалення додаткової постанови про розподіл судових витрат позивача на професійну правничу допомогу у сумі 55350 грн.

3. Рух справи за заявою про розподіл судових витрат.
Враховуючи те, що постанова Центрального апеляційного господарського суду від 20.08.2020 року у даній справі була ухвалена у судовому засіданні, на підставі частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.09.2020 року призначено до розгляду в судовому засіданні заяву  представника  Фізичної особи-підприємця Хільченко Юлії Михайлівни  про ухвалення додаткової постанови у справі № 904/4212/19 про розподіл судових витрат  у справі  № 904/4212/19 на  29.09.2020 на 16:00 год.

4. Встановлені судом апеляційної інстанції обставини щодо розгляду заяви про розподіл судових витрат.
У судовому засіданні до закінчення судових дебатів до Центрального апеляційного господарського суду  представником позивача було зроблено заяву  про намір стягнення витрат на правову допомогу після ухвалення судового рішення.
02.09.2020 року до Центрального апеляційного господарського суду від представника позивача  надійшла заява про долучення доказів витрат на професійну правничу допомогу понесених позивачем під час розгляду справи. 02.09.2020 року до суду надійшла заява  про необхідність ухвалення додаткової постанови про розподіл судових витрат позивача на професійну правничу допомогу у сумі 55350 грн.
На підтвердження надання послуг на професійну правничу допомогу в зв`язку з розглядом апеляційної скарги у справі № 904/4212/19 заявником надано апеляційному господарському суду:
1. Завірену копію договору № ФОП-3046313907-Р  від 09.09.2019 року;
2. Завірену копію   переліку вартості послуг за договором від 21.08.2020;
3. Завірену копію акту  приймання-передачі послуг від 21.08.2020 року;
4. Завірену копію   переліку вартості послуг за договором від 16.09.2019;
5. Завірену копію   переліку вартості послуг за договором від 28.10.2019;
6. Завірену копію   переліку вартості послуг за договором від 23.12.2019;
7. Завірену копію акту  приймання-передачі послуг від 23.12.2019 року;
Від відповідача надійшло заперечення проти заяви щодо розподілу  витрат на правову допомогу.
5. Оцінка доводів учасника справи, викладених у заяві про розподіл судових витрат.
Відповідно до пункту 3 частини 1        статті 244 Господарського процесуального кодексу України,         якщо судом не вирішено питання про судові витрати, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"              (надалі – Закон) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до статті 26 Закону адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
За приписами частини 3 статті 27 Закону до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3     статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України):
- подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; 
- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно зі        статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України              витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8        статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
У даній справі представник позивача при розгляді справи у суді апеляційної інстанції повідомив про те, що очікує розподілити  судові витрати на професійну правничу допомогу.
20.08.2020 по справі було винесено судове рішення – постанова апеляційної інстанції. 25.08.2020 (відповідно до даних на конверті т.2., а.с.-75) представник позивача звернувся до  апеляційного господарського суду із заявою про надання доказів розміру витрат на правову допомогу після ухвалення рішення суду. 
Враховуючи те, що постанова апеляційного господарського суду ухвалена 20.08.2020 року, а з клопотанням про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, до якого додано докази на підтвердження понесення таких витрат, представник позивача звернувся до апеляційного господарського суду 25.08.2020 року, то заявником дотримано вимоги, встановлені частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Слід зазначити, що зміст частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України       визначає  алгоритм дій учасників процесу, за умови дотримання яких суд приймає до розгляду відповідне клопотання сторони. Так, у сторони спору виникає право на подання відповідних доказів понесення розміру судових витрат за умови попереднього подання заяви, в якій вона має повідомити суд про намір подати відповідні докази понесених судових витрат та термін, в який подаються такі докази.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Водночас за змістом частини 4       статті 126 Господарського процесуального кодексу України        розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5       статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, передбаченого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9        статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4       статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6       статті 126 ГПК України).
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (до таких висновків дійшов Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 року у справі        № 902/347/18).
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Як вбачається з матеріалів справи, 09.09.2019 року між Фізичною особою-підприємцем Хільченко Юлією Михайлівною та  адвокатом Хомутовим Григорієм Володимировичем укладено договір про надання правової допомоги № ФОП- 3046313907-Р ( т.2., а.с.-53-54).
16.09.2019 року між позивачем та адвокатом Хомутовим Григорієм Володимировичем було підписано додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги № ФОП- 3046313907-Р від 09.09.2020 ( т.2, а.с. 69), відповідно до якого Сторонами узгоджено вартість та обсяг послуг,  наданих під час розгляду справи № 904/4124/19 в суді :
- написання позовної заяви - 15 000,00 грн.;
- оформлення позову – 600 грн.;
- представництво  адвокатом інтересів клієнта у судовому засіданні  - 3000,00 грн.;
28.10.2019 року між позивачем  та  адвокатом Хомутовим Григорієм Володимировичем було підписано додаткову угоду № 2 до договору про надання правової допомоги № ФОП- 3046313907-Р від 09.09.2020( т.2, а.с.-70) відповідно до якого Сторонами узгоджено вартість та обсяг послуг,  наданих під час розгляду справи № 904/4124/19 :
- написання апеляційної скарги - 10 500,00 грн.;
- оформлення апеляційної скарги – 300 грн.;
- представництво  адвокатом інтересів клієнта у судовому засіданні  12.03.2020 - 3 000,00 грн.;
- представництво  адвокатом інтересів клієнта у судовому засіданні  25.06.2020 - 3 000,00 грн.;
- представництво  адвокатом інтересів клієнта у судовому засіданні  20.08.2020 - 3 000,00 грн.;
23.12.2019 року між позивачем  та  адвокатом Хомутовим Григорієм Володимировичем було підписано додаткову угоду № 3 до договору про надання правової допомоги № ФОП- 3046313907-Р від 09.09.2020 (т.2., а.с.- 71), відповідно до якого Сторонами узгоджено вартість та обсяг послуг,  наданих під час розгляду справи № 904/4124/19 в суді:
- написання пояснень у справі  - 4 500,00 грн.;
- оформлення відповіді згідно з вимогами процесуального законодавства апеляційної скарги – 150 грн.;
21.08.2020 року між позивачем  та  адвокатом Хомутовим Григорієм Володимировичем було підписано додаткову угоду № 4 до договору про надання правової допомоги № ФОП- 3046313907-Р від 09.09.2020 ( т.2 , а.с.55), відповідно до якого Сторонами узгоджено вартість та обсяг послуг,  наданих під час розгляду справи № 904/4124/19 в суді апеляційної інстанції:
- написання апеляційної скарги - 10 500,00 грн.;
- оформлення апеляційної скарги – 300 грн.;
- представництво  адвокатом інтересів клієнта у судовому засіданні  12.03.2020 - 3 000,00 грн.;
- представництво  адвокатом інтересів клієнта у судовому засіданні  25.06.2020 - 3 000,00 грн.;
- представництво  адвокатом інтересів клієнта у судовому засіданні  20.08.2020 - 3 000,00 грн.;
23.12.2019 року між позивачем та адвокатом Хомутовим Григорієм Володимировичем було підписано Акт приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги року № ФОП- 3046313907-Р від 09.09.2020 на загальну суму 35550,00 грн. (т. 2, а. с. 72).
21.08.2020 року між позивачем та адвокатом Хомутовим Григорієм Володимировичем було підписано Акт приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги року № ФОП- 3046313907-Р від 09.09.2020 на загальну суму 19800,00 грн. (т. 2, а. с. 56).
Верховний Суд в постанові від 13.02.2020 року у справі № 911/2686/18 зазначив, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти та складність справи, колегія суддів вважає недоведеними доводи до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» про неспівмірність витрат на оплату правничої допомоги адвоката, а тому не вбачає підстав для зменшення розміру судових витрат понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції та визначає їх розмір, який підлягає відшкодуванню відповідачем позивачеві у сумі 55350,00 грн.

6. Висновки за результатами розгляду заяви про розподіл судових витрат.
Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення заяви представника позивача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у суді першої та  апеляційної  інстанції та стягнення з відповідача на користь позивача   55350, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 244, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Заяву  представника  Фізичної особи-підприємця Хільченко Юлії Михайлівни  про ухвалення додаткової постанови у справі № 904/4212/19 про розподіл судових витрат за наслідком розгляду апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Хільченко Юлії Михайлівни на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2019р. та додаткове рішення від 08.01.2020, у справі  № 904/4212/19 - задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфі Трейд» на користь Фізичної особи-підприємця Хільченко Юлії Михайлівни  55350,00 грн. понесених судових витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції. 
Видачу наказу доручити Господарському суду Дніпропетровської області.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Оскарження постанови апеляційного господарського суду в касаційній інстанції здійснюється в порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст виготовлено - 21.10.2020 року. 

Головуючий суддя                                                            О.В. Чус

Суддя                                                                                І.М. Кощеєв

Суддя                                                                                С.Г. Антонік