Ухвала    
 
27 листопада 2020 року
м. Київ
справа № 635/449/20
провадження № 61-16617 ск20
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,
розглянув касаційну скаргу заступника начальника Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Ступіна Володимира Віталійовича на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 травня 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови заступника начальника Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Ступіна Володимира Віталійовича, стягувачі - публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк»,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною вище скаргою, в якій просив визнати неправомірною та скасувати постанову заступника начальника Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Ступіна В. В. від 20 листопада 2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 60671083, поновити строк для подання скарги до суду.
Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 травня            2020 року, залишеною без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року,скаргу  ОСОБА_1 задоволено частково.
Поновлено  ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду зі скаргою. Визнано неправомірною постанову заступника начальника Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції                (м. Харків) Ступіна В. В. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 20 листопада 2019 року при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 60671083. В задоволенні решти вимог відмовлено.
У листопаді 2020 року до Верховного Суду заступник начальника Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Ступін В. В. подав касаційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення та закрити провадження у справі або прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі.
Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, з урахуванням такого.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8). 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. 
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності цивільних правовідносин.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України. 
У відповідності до частини першої статті 258 ЦПК України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.
Відповідно до вимог пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно із пунктом п`ятим частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом                  на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).  
Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця від 20 листопада 2019 року у зведеному виконавчому провадженні                        № 60671083, у якому примусово виконуються судові рішення про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів на загальну суму 122 174,53 грн. 
Ця справа не є справою з ціною позову, яка перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і не є справою, яка підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження, виключний перелік яких передбачений частиною четвертою статті 274 ЦПК України.
Зазначена справа є незначної складності та не належить до винятків із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.   
Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами «а-г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено. 
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявністьчи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що непідлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки заступник начальника Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції                  (м. Харків) Ступін В. В. подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Разом з тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою заступника начальника Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Ступіна Володимира Віталійовича на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 травня 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови заступника начальника Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Ступіна Володимира Віталійовича, стягувачі - публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк».
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                             О. В. Білоконь
О. М. Осіян
Н. Ю. Сакара