ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/21770/18                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Арсірій Р.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  24 листопада 2020 року                                                                                     м. Київ
          
Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
                                     судді-доповідача    Кузьменка В. В.,
                                     суддів Василенка Я. М., Ганечко О. М.,
 за участю секретаря Кірієнко Н. Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним  позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві   про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.09.2020, - 
В С Т А Н О В И Л А:
Позивач звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві згідно з діючим законодавством призначити пенсію за віком на пільгових умовах згідно п.б ст.13 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 23.08.2018.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.09.2020 позовні вимоги залишено без задоволення.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачка подала апеляційну скаргу.
В судове засідання з`явився представник позивачки, підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Представник відповідача в засідання не прибув. Враховуючи, що безпосередня участь сторін у судовому засіданні, в даному випадку, не є обов`язковою, оскільки матеріали справи містять достатньо письмових доказів для з`ясування фактичних обставин, та з огляду на постанову Кабінету Міністрів України про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представника відповідача. 
Відповідно до положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відкладення розгляду справи спричинить невиправдане порушення процесуального строку її розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянтки, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З матеріалів справи вбачається, що 23.08.2018 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою щодо призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Листом від 08.10.2018 № 90254/02 Головне управління Пенсійного фонду України в м.  Києві повідомило позивачку про те, що їй відмовлено в призначення пенсії згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» оскільки відсутні правові підстави для призначення даного виду пенсії.
Вказано, що обґрунтовані роз`яснення щодо правомірності призначення пенсії за віком список № 2 були надані листом № 1508/06 від 22.01.2018 року Лівобережним об`єднаним у правлінням Пенсійного фонду України и м.  Києві.
На звернення від 23.08.2018 та 11.09.2018 Управлінням направлені запити до Чорнобаївського районного споживчого товариства Черкаської облспоживспілки та ПАТ «Київський шовковий комбінат» для надання кадрових довідок про підтвердження періодів навчання та роботи з 10.07.1979 p. по 14.06.1999 р.
Кадрові довідки, як зазначено в запиті, будуть направлені на домашню адресу проживання позивачки для подальшого надання їх до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві для призначення пенсії.
У листі також вказано, що з питання витребування відкоригованої пільгової довідки за період роботи з 11.07.1983 р. по 31.05.1995 р. на ПАТ «Київський шовковий комбінат» немає підстав, так як в довідці № 74 від 04.09.2017 року, виданої ПАТ «Київський шовковий комбінат» чітко зазначено, що професія оператор печатного устаткування до пільгових професій по списку №  2 на підприємстві не відносилась, атестація робочих місць за даною професією не проводилась, що підтверджено актом перевірки № 2510 від 23.11.2017 року достовірності довідки № 71 від 04.09.2017 року, виданої для призначення пенсії на пільгових умовах, проведеної спеціалістами Лівобережного об`єднаної о управління Пенсійного фонду України в м. Києві.
Листом № 4.2/6025 від 07.06.2017 року Головне управління Держпраці у Київській області на звернення позивачки надало чіткі роз`яснення щодо характеру праці набойщика малюнків 2-го розряду.
Відповідно до Єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робити професій робітників, затвердженого постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань та Секретаріату ВЦСПС від 13.03.1986 p. № 87/5-130 набойщик малюнків 2-го розряду за своїм характером праці виконував ті ж самі операції, що й красильник (машиніст) волокна, пряжі, тканей, полотна, ниток, на машинах, барках, апаратах та вручну і їх помічники (розд. XXI. Поз.2 «Отбельное и красильно-отделочное производство») та працював в тих же умовах праці.
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не підтверджено права на зарахування спірних періодів роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Апелянт же вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що зазначення в уточнюючій довідці помилок та відсутність повної інформації про роботу є відповідальність генерального директора та бухгалтера  підприємства, оскільки вважає, що вони взяли на себе відповідальність за її зміст та достовірність.
Колегія суддів дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності докази приходить висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача  з огляду на наступне.
Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальник безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 50 років - по 31 березня 1965 року включно. Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.
Аналогічні положення містяться в статті 114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до пункту 3 затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок №383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. 
До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.
Для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено «Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі - Порядок № 637), відповідно до п.1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном.
Пунктом 7 цього Порядку № 637 визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п. 7 параграф "б" Порядку № 637 до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком № 637.
Як убачається з уточнюючої довідки № 71 від 04.09.2018 виданої ПАТ «Київський шовковий комбінат» ОСОБА_1 працювала повний робочий день на Київському шовковому комбінаті за професіями:
- Апретурник фарбувально-оздоблювального цеху з 20.10.1981р, наказ «№ 368-к від 27.10.1981р, по 11.07.1983р, наказ № 268 від 04.07.1983р. виконувала роботи по веденню процесу апретування і сушки тканини на сушильно-ширильних машинах, інших робіт не виконувала, що передбачено Списком № 2 Розділ XX. «Легка промисловість» 1. Загальні професії, поз.2210200а-10083. Затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994р. №162.
- Заготовлювач хімічних розчинів та фарб з 01.11.1995р, наказ № 386-к від 23.11.1995р. по 14.06.1999р.наказ № 65 від 14.06.1999р. виконувала роботи змішування хімічних розчинів та фарб для фарбування тканин із натурального шовку, інших робіт не виконувала, що передбачено Списком № 2, Розділ XX. «Легка промисловість», поз.2210200-12068. Затверджений Постановою Кабінету міністрів України від 11.03.1994р. №162.
За період роботи заготовлювачем хімічних розчинів та фарб з 01.11.1995р. по 14.06.1999р. знаходилася у відпустці без збереження заробітної плати в зв`язку з заборгованістю комбінату по платежу до бюджету і за енергоносії та важким фінансово-матеріальним станом підприємства 01 рік 03 місяці 23 дні.
Атестація робочих місць проведена згідно наказу № 48 від 27.12.1994 року про результати атестації робочих місць за умовами праці, додаток до наказу № 48 від 27.12.1994 року Перелік професій робітників, що мають право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2, наказ № 74 від 18.06.1999 року про результати атестації робочих місць за умовами праці, додаток №2 до наказу № 74 від 18.06.1999 року Перелік професій робітників, що мають право на пенсію та віком на пільгових умовах за списком №2, затверджено Постановою КМ України від 11.03.1994 року № 162.
Позивачка зазначає, що у вказаній довідці надана не повна інформація, а саме відсутність інформації про роботу на підприємстві в період з 11.07.1983 по 21.06.1995.
Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 по справі №687/975/17 зроблений висновок про те, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших офіційних документах. Неточні записи у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не можуть бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві. У свою чергу, недоліки ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не можуть бути підставою для позбавлення особи її права на соціальний захист.
У постанові по справі №754/14898/15-а Верховний Суд стосовно аналогічних правовідносин зазначає, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний підтверджений стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки чи інших документів (довідок, наказів), оскільки визначальним є саме підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах.
Разом з тим, у матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували зайнятість позивачки у спірний період повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо можливості позивачки самостійно звернутися до колишнього роботодавця із заявою щодо отримання нової уточнюючої довідки з відображенням повної інформації, яку позивач вважає неповною у вже виданій уточнюючій довідці.
З урахуванням наведеного у сукупності, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що на час звернення із заявою до відповідача пільговий стаж для призначення позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах, який відповідач відмовився врахувати, не був належним чином підтверджений.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують та доказів в їх обґрунтування позивачкою не надано.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,  -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.09.2020 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві   про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.09.2020 - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:                                                                        В. В. Кузьменко 

Судді:                                                                                           Я. М. Василенко

          О. М. Ганечко

Повний текст постанови виготовлено 01.12.2020