Ухвала
 
21 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 757/33972/16-ц
провадження № 61-10906ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 17 липня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 червня 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіфанта» до ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ГК «Газовий Альянс» про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
23 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Печерського районного суду міста Києва від 17 липня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 червня 2020 року у вказаній вище справі.   
Ухвалою Верховного Суду від 10 серпня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та залишено касаційну скаргу без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме: надіслання уточненої редакції касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підстави, на яких подається касаційна скарга з визначенням передбачених статтею 389 ЦПК України, підстав та надання документу на підтвердження сплати судового збору. Попереджено про наслідки невиконання вказаної ухвали.
Ухвалою Верховного Суду від 29 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, запропоновано заявнику надати суду інші докази, що підтверджують неможливість сплати ним судового збору та продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, вказаний в ухвалі Верховного Суду від 10 серпня 2020 року строк для усунення недоліків.
Крім цього, заявнику роз`яснено про те, що він не позбавлений можливості звернутися до суду з клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення, або зменшення його розміру
Ухвалою Верховного Суду від 16 листопада 2020 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, вказаний в ухвалі Верховного Суду від 10 серпня            2020 року для усунення недоліків, оскільки будь-які відомості про отримання ОСОБА_1  та його адвокатом Іщенком О. Р. ухвали суду від 29 вересня 2020 року або повернення вказаної ухвали до суду касаційної інстанції відсутні.
01 грудня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку втретє направив до Верховного Суду заяву, в якій просив звільнити його від сплати судового збору.
Клопотання не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Відповідно статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Оскільки заявником не подано нових доказів про наявність чи відсутність інших доходів, рухомого або нерухомого майна та їх обсягу, цінних паперів, наведені у клопотанні про звільнення від сплати судового збору доводи вже були предметом оцінки судом, у зв`язку із чим у вказаному клопотанні необхідно відмовити.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Ухвалою Верховного Суду від 10 серпня 2020 року ОСОБА_1 було запропоновано зазначити конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, однак заявником зазначені вимоги ухвали також не були виконані.
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.
Ураховуючи викладене, станом на 18 грудня 2020 року ухвала Верховного                             від 10 серпня 2020 року заявником не виконана, що перешкоджає Верховному Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, а тому касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає визнанню неподаною та поверненню.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, стаття 8 Закону України «Про судовий збір»,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору відмовити.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 17 липня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 червня 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіфанта» до ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ГК «Газовий Альянс» про стягнення заборгованості за кредитним договором, вважати неподаною та повернути заявнику.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                            І. В. Литвиненко