Ухвала
про залишення скарги без руху
15 жовтня 2020 року
м. Київ
справа № 486/211/19
провадження № 51- 4927 ск20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                        ОСОБА_1 ,
суддів                                     ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу представника цивільного позивача ДП «НАЕК» Енергоатом» - ОСОБА_4 , на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 07 липня 2020 року, якою скасовано в частині цивільного позову вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від  09 квітня 2020 року щодо засудженого ОСОБА_5 ,
встановив:
У поданій касаційній скарзі представник ОСОБА_4 порушує питання про перегляд ухвали апеляційного суду в касаційному порядку з підстави істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, просить відкрити касаційне провадження та скасувати ухвалу апеляційного суду, а вирок суду першої інстанції залишити без змін. 
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням представнику ОСОБА_4 строку для усунення недоліків на таких підставах.
У пунктах 4 і 5 ч.2 статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено:
– обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
– вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 
- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу  – без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
 - скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
- змінити судове рішення.
Однак, як убачається зі змісту скарги, скаржниця вищевказаних вимог закону не дотрималася.
Так, представник ОСОБА_4 подала скаргу на судове рішення, у якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду, а вирок суду першої інстанції залишити без змін, однак така вимога не є конкретною до суду касаційної інстанції, з урахуванням положень ст. 436 КПК, зокрема, в частині скасування ухвали апеляційного суду.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК однією з підстав для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції, в тому числі, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. 
При вирішенні питання про наявність визначених положеннями ст. 438 КПК підстав для скасування чи зміни судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися ст. 412 КПК.
Відповідно до положень ч.1 ст.412 КПК під істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. 
Як убачається зі скарги, представник ОСОБА_4 хоча й посилається на недотримання апеляційним судом положень статей 22, 91, 127, 128, 370, 405 КПК та на порушення вимог ст. 404 КПК, оскільки обставини, в частині позовних вимог цивільного позивача, які встановлені під час кримінального провадження повторно апеляційним судом не досліджувались, однак скаржниця не навела належних обґрунтувань на підтвердження того, чи порушувалось учасниками даного провадження, в тому числі стороною цивільного позивача, в суді апеляційної інстанції питання про повторне дослідження обставин провадження  в цій частині та, яким чином не дослідження цих обставин істотно вплинуло чи могло вплинути на обґрунтованість і законність ухвалення судового рішення. Також представник не зазначила у скарзі норму процесуального закону, крім зазначених у скарзі, положення якої недотримався апеляційний суд, ухвалюючи судове рішення. 
Крім того, представник ОСОБА_4 зазначає у скарзі про те, що апеляційний суд врахував доводи сторони захисту в апеляційній скарзі, які не відповідають фактичним обставинам у провадженні, однак на думку Суду, вказані доводи стосуються правильності установлення фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 цього Кодексу не відноситься до підстав для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції та виходить за межі його перегляду. 
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, при цьому скаржниця не вказала у скарзі про участь чи не бажання брати участь у касаційному розгляді кримінального провадження.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою представника ОСОБА_4 .
Згідно із ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху та встановлюється строк для усунення допущених недоліків.
При повторному зверненні до суду представником ОСОБА_4 має бути підтверджено, що нею не пропущено цього строку.
Враховуючи положення ч.7 ст.115 КПК та керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу представника цивільного позивача ДП «НАЕК» Енергоатом» - ОСОБА_4 , на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 07 липня 2020 року, якою скасовано в частині цивільного позову вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 09 квітня 2020 року щодо засудженого ОСОБА_5 , залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків — п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_6 каровець                                    ОСОБА_2                         ОСОБА_3