33/804/542/20 
                                                                                242/3648/20

Категорія: ст. 130 ч.1 КУпАП                                                                    Головуючий 1 інстанції: Капітонов В.І.                                                                    

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       02 листопада 2020 року          Суддя судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Преснякова А.А., розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Селидівського міського суду Донецької області від 17.09.2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Селидове Донецької області, громадянин України, не працює, зареєстрований і проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною1 статті 130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини:
Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 18 серпня 2020 року о 10 год. 00 хв. на автошляху Знам`янка-Луганськ-Ізварино, 496 км, керував транспортним засобом ЗАЗ 11021, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (вузькі зіниці очей не реагують на світло, сухість ротової порожнини). Від продуття алкотестеру і проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.
Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 17.09.2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване судове рішення і закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу без дослідження відеозапису події, не з`ясував, чи мав інспектор, який склав протокол, на це повноваження. 
Окрім того, свідки в письмових поясненнях не підтвердили факт його знаходження у стані наркотичного сп`яніння, а лише зазначили його відмову від огляду.
     На його думку, протокол про адміністративне правопорушення щодо нього за ч. 1 ст.130 КУпАП є недопустимим доказом, оскільки складений з порушенням ст. 266 КУпАП, Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», оскільки  в протоколі не вказано щодо використання спеціального технічного засобу на стан сп`яніння, не долучений до матеріалів справи акт, сертифікат відповідності і свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
    Інспектор не надавав йому копію протоколу і направлення на медичний огляд, належним чином не роз`ясняв йому права, чим порушив його право на захист, але цим обставинам суд першої інстанції не надав належної оцінки.
    Окрім того, при складанні протоколу він говорив інспектору, що вживав ліки від зубного болю «Кітанол», але він залишив цей факт поза увагою.
    Зазначає, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, що відеозапис з місця події отриманий у законний спосіб відповідно до Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото, кінозйомки, відеозапису, засобів фото, і кінозйомки, відеозапису.
Позиції учасників судового провадження
ОСОБА_1 і його захисник адвокат Козел В.М. у судове засідання 02.11.2020 року о 13.00год. не з`явились, про місце, дату та час апеляційного розгляду були належним чином повідомлені телефонограмою за номерами їх особистих мобільних телефонів (а/с 35), ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просив розглянути апеляційну скаргу без його участі.
  При проведенні апеляційного розгляду у судовому засіданні 19.10.2020 року у режимі відеоконференції в умовах Селидівського міського суду Донецької області ОСОБА_1 надавав пояснення і зазначив, що у повному обсязі підтримує вимоги апеляційної скарги, просив скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з підстав, зазначених в апеляційній скарзі.
   Захисник Козел В.М. у судовому засіданні 19.10.2020 року підтримав апеляційні вимоги свого підзахисного і зазначив, що у той день, коли відбулася подія, ОСОБА_1 їхав у справах до воєнного комісаріату і не міг знаходитися у стані наркотичного сп`яніння.
   Також зазначив, що відповідно до вимог ст. 266 КУпАП водій підлягає відстороненню від керування транспортним засобом, якщо він керував цим засобом у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння або під впливом лікарських засобів, але цього не було зроблено працівниками поліції відносно ОСОБА_1 , що є порушенням.
   Також на його думку, був порушений порядок огляду на стан сп`яніння, оскільки працівники поліції у протоколі зазначили, що у ОСОБА_1 вузькі зіниці очей не реагують на світло, сухість ротової порожнини, а в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зазначено декілька ознак наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме, наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
    Окрім того, при застосуванні технічного засобу не були присутні свідки, і не підтвердили ознаки сп`яніння ОСОБА_1 .
    Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, врахувавши думку ОСОБА_1 і його захисника Козела В.М., які надали пояснення у судовому засіданні 19.10.2020 року, просили скасувати постанову суду першої інстанції і закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню  з таких підстав.
   Мотиви Суду
   Згідно ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
          Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
  Зміст постанови судді Селидівського міського суду Донецької області від 17.09.2020 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 , відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 283-284 КУпАП, справу суддею розглянуто із з`ясуванням всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП.
В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 18.08.2020 року о 10.00год. на автошляху Знам`янка-Луганськ-Ізварино, 496 км, керував транспортним засобом ЗАЗ 11021, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, вузькі зіниці очей не реагують на світло, сухість ротової порожнини, відмовився від продуття алкотестеру і проходження медичного огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
           Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
  Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується  доказами, а саме: 
– протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 096949, який складений 18.08.2020 року інспектором СП Покровського ВП старшим лейтенантом Ланчинським В.М., у якому зазначено, що ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», він особисто зазначив, що керував автомобілем, вживав знеболююче, до наркології їхати відмовляється; також зазначено, що у останнього вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 і виданий тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом серії ДТ №003682 (а/с 2); 
– письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 (а/с 4) і ОСОБА_3 (а/с 5) від 18.08.2020 року, відповідно до яких 18.08.2020 року приблизно о 10.30год. на блок-посту у м. Покровськ вони були запрошені працівниками патрульної поліції у якості свідків при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно водія ОСОБА_1 , який у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, категорично відмовився продувати алкотестер і пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, і пояснив, що він приймав знеболююче, свідок ОСОБА_3 також вказав, що ОСОБА_1 вину не заперечував;
– відеозаписом, який був витребуваний при проведенні апеляційного розгляду і переглянутий судом апеляційної інстанції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 18.08.2020 року при складанні стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу і відмовився пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я (а/с 30). 
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню дорожньо-транспортної пригоди складено уповноваженою посадовою  особою Національної поліції, а саме інспектором СП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області, відповідно до вимог ст.255, 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Наведені докази, в тому числі і відеозапис, є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1 , а тому апеляційні доводи про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими.
          Вказаний відеозапис отриманий у законний спосіб, відповідно до Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото, кінозйомки, відеозапису, засобів фото, і кінозйомки, відеозапису.
          Положеннями пункту 8 та пункту 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а також регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням  Правил дорожнього руху  його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
         Необхідно наголосити, що відповідно до статті 31 Закону України № 580-VIII поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
         Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Відповідно до вимог розділу І-III «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015  № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є, зокрема, звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло. 
У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
         Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння, а тому суд правильно визначив, що невиконання такого обов`язку з боку водія є грубим порушенням Правил дорожнього руху України. 
         Згідно вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Оскільки, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в діях ОСОБА_1 є склад даного адміністративного правопорушення.
Доводи апеляційної скарги, що суддя місцевого суду постановив незаконне і необґрунтоване рішення, оскільки працівники поліції порушили «Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» є безпідставними та спростовуються дослідженими судом належними та допустимими доказами.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення, який складений у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не вказано щодо використання спеціального технічного засобу на стан сп`яніння, не долучений до матеріалів справи акт, сертифікат відповідності і свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, не є слушними, оскільки при наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, а не здійснює огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 поліцейським було запропоновано пройти  огляд на стан наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я, на що він відмовився, тобто у цій справі не має потреби вказувати зазначені відомості, оскільки вони є зайвими. 
Стосовно того, що ОСОБА_1 не була надана копія протоколу серії ДПР18 №096949 і направлення на медичний огляд, не роз`яснені права, слід зауважити, що в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія ОСОБА_1 від 18.08.2020 року 10.30год. до Покровського наркологічного диспансеру (а/с 3), з протоколом останній був ознайомлений особисто під розпис, йому роз`яснювались права? передбачені ст. 268 КУпАП і ст. 63 Конституції України, цей протокол не містить зауважень з боку ОСОБА_1 .  
Доводи, що свідки не підтвердили ознаки сп`яніння ОСОБА_1 , не заслуговують на увагу, оскільки огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, тоді як свідки повинні бути присутніми при огляді водія на стан сп`яніння та підтверджують відмову водія від проходження огляду, а не наявність у водія ознак сп`яніння.
Стосовно доводів про порушення ст. 266 КУпАП працівниками поліції при складанні протоколу з приводу того, що водій ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, то ця вимога не є обов`язковою, і працівники поліції на свій розсуд у кожному конкретному випадку, з огляду на стан водія, приймають рішення про відсторонення водія від керування або ні. 
Доводи з приводу порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не є слушними, оскільки ця інструкція містить вичерпний перелік ознак наркотичного сп`яніння, і не вимагає обов`язкової наявності всіх зазначених ознак наркотичного сп`яніння, працівники поліції вказали у протоколі наявні у ОСОБА_1 на момент спілкування з ним і складанні протоколу ознаки наркотичного сп`яніння. 
В апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду.
    Крім того, під час розгляду вказаної справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 фактично визнав обставини, зазначені у протоколі, у судовому засіданні показав, що він був зупинений, в поліцейського виникли підозри щодо перебування його в стані наркотичного сп`яніння, на пропозицію продути алкотестер він відмовився, оскільки у нього болів зуб та він вживав ліки «Кітанол», тому боявся, що алкотестер може щось показати, від проходження медичного огляду в лікарні також відмовився, бо поспішав та не мав вільного часу.
           Суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу про адміністративні правопорушення України, визначив вид стягнення і його розмір у межах, встановлених ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, у межах передбаченого ст. 38 КУпАП трьох місячного строку.
З урахуванням наведеного, приходжу до висновків про відмову у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , оскільки відсутні підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно останнього у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, апеляційні доводи є необґрунтованими та  задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Селидівського міського суду Донецької області від 17.09.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 130 ч.1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: