Дата документу 02.12.2020 Справа № 2-4938/11

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний №2-4938/11                      Головуючий у 1 інстанції Вайнраух Л.А.
Провадження № 22-ц/807/3472/20 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
02 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.
суддів: Бєлки В.Ю.,
Кухаря С.В.

за участю секретаря судового засідання Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 вересня 2020 року за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Бердянський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-
В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування заяви зазначав, що постановою державного виконавця ВДВС Бердянського міськрайонного управління юстиції від 20.05.2013 відкрито провадження №37978766 з виконання виконавчого листа №2-4938/11, виданого 16.05.2013 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області 16.05.2013. Боржником у вказаному провадженні є заявник. Крім того, постановою начальника вказаного відділу ДВС від 11.09.2018 про заміну сторони виконавчого провадження, замінено боржника з ОСОБА_3 на ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №37978766 з примусового виконання зазначеного вище виконавчого листа.
На даний час вказаний виконавчий лист перебуває на виконанні в Бердянському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). За змістом заяви, Бердянським міськрайонним судом Запорізької області первісно був виданий виконавчий лист 18.10.2012 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 471 533,94 гривень, процентів за користування позикою у сумі 197 638,21 гривень, та судових витрат. Повторно виконавчий лист виданий 16.05.2013 про стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу по договору позики у сумі 300 000,00 гривень, процентів за користування позикою у сумі 125 636,08 гривень, та судових витрат.
Заявник вважає останній виконавчий лист таким, що виданий помилково, оскільки відповідно до постанови державного виконавця Бердянського міськрайонного управління юстиції від 27.08.2014 виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-4938/11, виданого 18.10.2012, закінчено у зв`язку із повним фактичним виконанням рішення суду, що свідчить про відсутність невиконаного обов`язку боржника. Тому, із посиланням на норму ст. 432 ЦПК України, заявник просить задовольнити заяву в повному обсязі.
Просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист №2-4938/11, виданий Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, 16.05.2013. 
Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 вересня 2020 року заяву задоволено.
Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист №2-4938/11, виданий Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, виписаний на підставі рішення Апеляційного суду Запорізької області від 17.04.2013, примусове виконання якого здійснюється в межах АСВП №37978766 Бердянським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) з 20.05.2013.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, незастосування норми матеріального права, які у даній справі підлягають застосуванню, та порушення норми процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та відмовити в задоволенні заяви.
Бердянський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про те, що за виконавчим провадженням ВП № 34812669 на підставі виконавчого листа № 2-4938/11 від 18 жовтня 2012 року виданого Бердянським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 471 533,94 грн., проценти за користування позикою в сумі 197 638, 21 та судові витрати у розмірі 1 820 грн., а всього 670 0992,15 грн., було стягнуто з боржника судові витрати в розмірі 1820 грн., у зв`язку з цим, просить апеляційну скаргу задовольнити.
ОСОБА_2 надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції у цій справі залишити без змін.
Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача,пояснення учасників процесу,перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.
Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.
Згідно з ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.
За приписами ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником або іншою особою або з інших причин.
Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.
У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11.
Встановлено, що  рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27.06.2012 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову, зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано недійсним договір позики між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , оформлений розпискою від 26.06.2007 на суму 380 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 94,10 коп.
Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 19.09.2012 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27.06.2012 по цій справі скасовано та ухвалено нове рішення наступного змісту: позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 471 533, 94 гривні, проценти за користування позикою в сумі 197 638, 21 гривень та судові витрати у розмірі 1820 гривень. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним відмовлено (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/26191942).
Ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.01.2013 року рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 19.09.2012 в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 471 533 грн. 94 коп., відсотків за користування позикою в розмірі 197 638 грн. 21 коп. скасовано, в цій частині справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення апеляційного суду Запорізької області від 19.09.2012 по даній справі залишено без змін. При цьому, в ухвалі зазначено, що в частині відмови ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог про визнання договору позики недійсним рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 19.09.2012 залишено без змін, оскільки в цій частині воно ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 17.04.2013 року рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27.06.2012 в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення боргу та відсотків за договором позики скасовано. В цій частині ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг по договору позики у розмірі 300 000 грн., проценти від суми позики в розмірі 125 636 грн. 08 коп., витрати по сплаті судового збору у сумі 1 663 грн. 15 коп. В решті позову щодо стягнення боргу та відсотків відмовлено.
З матеріалів справи вбачається, що первісно виконавчий лист у цивільній справі видано Бердянським міськрайонним судом Запорізької області 18.10.2012 у зв`язку із набранням рішенням суду у справі №2-4938/11 законної сили 19.09.2012. За змістом цього виконавчого листа, суд вирішив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 471 533,94 гривень, проценти за користування позикою у сумі 197 638,21 гривень, та судові витрати.
22 жовтня 2012 року державним виконавцем відділу ДВС Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа, виданого 18.10.2012 (ВП №34812669) про стягнення суми боргу відповідно до рішення, яке набрало законної сили 19.09.2012.
Постановою державного виконавця від 27.08.2014 року виконавче провадження з виконання виконавчого листа (ВП № 34812669) №2-4938/11 від 18.10.2012, виданого Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу по договору позики, процентів та судових витрат закінчено на підставі п.8 ч.1 ст. 49, 50 Закону України «Про виконавче провадження».
16 травня 2013 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області видано виконавчий лист за результатами розгляду справи 27.06.2012 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики у розмірі 300 000,00 гривень, процентів від суми позики у сумі 125 636,08 гривень, та судових витрат, виданий 16.05.2013. Рішення Апеляційного суду Запорізької області, на підставі якого виданий виконавчий лист, набрало законної сили 17.04.2013, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - 18.04.2014, боржник - ОСОБА_3 .
Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №37978766 від 20.05.2013, державним виконавцем Гризоглазовою Д.С відділу ДВС Бердянського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-4938/11 від 16.05.2013, виданого Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу по договору позики у розмірі 300 000,00 гривень, процентів від суми позики у сумі 125 636,08 гривень, та судових витрат, надано боржнику строк для добровільного виконання у строк до 27.05.2013.
Постановою начальника відділу Бердянського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 11.09.2018 у виконавчому провадженні ВП №37978766 замінено боржника ОСОБА_3 на ОСОБА_2 , відповідальність якого обмежена перед стягувачами вартістю майна, одержаного у спадщину. Постанова винесена на підставі ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20.01.2016 за відповідним поданням відділу ДВС. 
Задовольняючи заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що на час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 27.08.2014 (ВП №34812669) діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV у редакції станом на 20.07.2014, та відповідно до п.8 ч.1 ст.49 цього закону, передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Вказана постанова на даний час не скасована у передбачений законом спосіб, відповідних доказів суду не надано. Крім того, стягувач надає її тотожну копію у якості додатка до заперечень, проте, невірно трактує зміст, підстави закриття виконавчого провадження та правові наслідки.
Проте, колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця від 20.05.2013 року відкрито виконавче провадження ВП № 37978766 з виконання виконавчого листа №2-4938/11 від 16.05.2013, виданого Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу по договору позики у розмірі 300 000,00 гривень, процентів від суми позики у сумі 125 636,08 гривень, та судових витрат, надано боржнику строк для добровільного виконання у строк до 27.05.2013.
Відповідно до листа Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вих..№ 47158 від 01.10.2020 року за виконавчим провадженням № 348112669 було стягнуто з ОСОБА_3 лише судові витрати у сумі 1820 грн. (Том 5, а.с. 132).
Матеріали спарив не містять підтвердження того, що борг за договором позики у розмірі 300 000,00 гривень, процентів від суми позики у сумі 125 636,08 гривень, та судових витрат, на момент постановлення оскаржуваної ухвали, відсутній та те, що боржником зобов`язання за ВП № 37978766 фактично виконанні. 
Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 жовтня 2020 року прийнято до розгляду скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області Гризоглазової Д.С., щодо визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця від 27.08.2014 року про закінчення виконавчого провадження № 34812669.
Крім того, згідно відомостей наданих Бердянським міськрайонним відділом державної виконавчої служби південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) встановлено, що за виконавчим провадженням ВП № 34812669 на підставі виконавчого листа № 2-4938/11 від 18 жовтня 2012 року виданого Бердянським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 471 533,94 грн., проценти за користування позикою в сумі 197 638, 21 та судові витрати у розмірі 1 820 грн., а всього 670 0992,15 грн., було стягнуто з боржника судові витрати в розмірі 1820 грн., тобто рішення суду не було виконано фактично в повному обсязі.
Вказаним обставинам судом не було надано оцінку в ході розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, та не з`ясовано чи дійсно було фактичне виконання за виконавчим листом, не витребувано від державного виконавця повну інформацію щодо виконання рішення суду за виконавчими провадженнями ВП № 34812669 та ВП № 37978766, не врахував права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист.
З огляду на викладене, оскаржувану ухвалу не можна визнати такою, що відповідає вимогам закону, тому на підставі п. 6 ч. 1 ст. 374, ст. 379 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 вересня 2020 року у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 07 грудня 2020 року.

Головуючий

Судді: