УХВАЛА

17 грудня 2020 року 
Київ
справа №640/23024/19
адміністративне провадження №К/9901/32868/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Кашпур О.В.,
суддів - Мацедонської В.Е., Уханенка С.А., 

перевіривши касаційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада                2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,
в с т а н о в и в :          
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Голови Державної прикордонної служби України від 23 жовтня 2019 року №1072-ОС в частині звільнення з військової служби у запас генерал-майора ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ Голови Державної прикордонної служби України від 31 жовтня 2019 року №1101-ОС в частині виключення із списків Адміністрації Держприкордонслужби у зв`язку із звільненням з військової служби у запас генерал-майора ОСОБА_1 ;
- поновити генерал-майора ОСОБА_1 на військовій службі та призначити на посаду заступника директора департаменту, рівнозначну чи вищу посаду;
- стягнути з Адміністрації Державної прикордонної служби України на користь генерал-майора ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 01.11.2019 по день поновлення на військовій службі;
- звернути до негайного виконання рішення суду в частині поновлення генерал-майора ОСОБА_1 на військовій службі, призначення на посаду та стягнення грошового забезпечення за один місяць у розмірі 30   640 гривень.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 серпня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.
Спірні правовідносини розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження. 
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове рішення, яким адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Голови Державної прикордонної служби України № 1072-ОС від 23 жовтня 2019 року в частині звільнення ОСОБА_1 з військової служби в запас. Визнано протиправним та скасовано наказ Голови Державної прикордонної служби України № 1101-ОС від 31 жовтня 2019 року в частині виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника директора департаменту - начальника управління мобілізаційної роботи та підготовки органів управління Департаменту протидії воєнним загрозам      Адміністрації Державної прикордонної служби України. Стягнуто з Адміністрації Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 01.11.2019 р. по 05.11.2020 р. в розмірі 385      413 грн 12 коп. В іншій частині позову відмовлено.
01 грудня 2020 року зазначена касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).  
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
З 08 лютого 2020 року набрали чинності норми Закону України від 15 січня 2020 року №460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» якого установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Так, згідно із частиною четвертою статті 328 КАС України (в чинній редакції) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої, у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)   статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав). 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду. 
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що викладений перелік причин для касаційного оскарження судових рішень у справах, що не відносяться до справ незначної складності, є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими підставами, викладеними у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України.
Наслідком відсутності зазначення у касаційній скарзі підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, є залишення такої скарги без руху.
Касаційна скарга обґрунтована порушенням судом апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. При цьому правильно пославшись на статтю 328 КАС України, заявник, не визначив конкретні підстави для відкриття касаційного провадження по справі згідно з вимогами частини четвертої вказаної статті із відповідним обґрунтуванням таких підстав.
Таким чином, у зв`язку із викладенням лише загального опису обставин справи та тлумачення норм чинного законодавства у касаційній скарзі за відсутності підстав для відкриття касаційного провадження та викладених мотивів згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України, Суд позбавлений можливості надати об`єктивну оцінку поданій касаційній скарзі та перевірити її у відповідності до вимог чинного законодавства.
Крім того, відповідно до частини 4 статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги додаються документ про сплату судового збору, а також копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи. 
Частиною другою статті 132 КАС України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. 
Згідно з підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлена на рівні 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка була чинна на час звернення позивача до суду, ставка судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру фізичної особою або фізичною особою-підприємцем встановлена на рівні 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 1 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2102 грн.
Судом апеляційної інстанції задоволено позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування наказів (2 вимоги немайнового характеру) та стягнення з відповідача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у розмірі 385413,12 грн. (вимога майнового характеру). 
Таким чином, судовий збір за подання касаційної скарги становить 11071,46 грн ((385413,12) х 0,01= 3854,13) х 200%)) + (840,80 + 840,80) х 200%. 
До касаційної скарги додано платіжне доручення від 19 листопада 2020 року №1511 про сплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 6147,20 грн. Таким чином, доплаті підлягає судовий збір у розмірі 4924,26 грн. 
За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення недоліків шляхом приведення касаційної скарги у відповідність до вимог КАС України, а саме: подання касаційної скарги із зазначенням конкретних підстав для відкриття касаційного провадження згідно з вимогами частини четвертої статті 328 КАС України та відповідним обґрунтуванням таких підстав; документа про сплату судового збору.
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - УК у Печерському районі/Печерський район/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102; найменування податку, збору, платежу  "Судовий збір (Верховний Суд, 055)"; символ звітності банку - 207; призначення платежу: "*;101; _____ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)". 
На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 248, 328, 330, 332, 333 КАС України,
у х в а л и в:
Касаційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - залишити без руху.  
Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                                О. В. Кашпур          
          
Судді:                                                                                                    В.Е. Мацедонська      

                                                                                                    С.А. Уханенко