Ухвала
 
07 жовтня 2020 року
м. Київ
 
справа № 243/1457/18
провадження № 61-6223св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач),
суддів: Дундар І. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,
 
учасники справи:
позивач - орган опіки та піклування Слов`янської міської ради,
відповідачі:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 
третя особа - Слов`янський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Слов`янської міської ради,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_1 на заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 квітня 2018 року у складі судді: Сидоренко І. О. та постанову Донецького апеляційного суду від 25 лютого 2020 року у складі колегії суддів: Біляєвої О. М., Папоян В. В., Хейло Я. В.,
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
 
У лютому 2018 року орган опіки та піклування Слов`янської міської ради звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітніх дітей.
 
Позов мотивовано тим, що відповідачі з 16 вересня 2004 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання та розвитку дітей, не створюють належних умов для їх проживання та утримання. Протягом тривалого часу умови проживання сім`ї незадовільні, у будинку недостатньо продуктів харчування для повноцінного росту та розвитку дітей, відсутні меблі, у тому числі спальні ліжка, діти сплять на підлозі, не мають елементарних гігієнічних навичок, брудні. Батьки не забезпечують лікування дітей; не працюють, джерелом доходів сім`ї є лише соціальна допомога. Діти належним чином не відвідують навчальний заклад, перебувають на обліку служби у справах дітей як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах.
 
Орган опіки та піклування Слов`янської міської ради просив:
позбавити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
передати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 органу опіки та піклування Слов`янської міської ради;
стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 аліменти на дітей в розмірі 1/2 частки від доходу кожного з відповідачів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
 
Короткий зміст заочного рішення суду першої інстанції
 
Заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 квітня 2018 року позовні вимоги органу опіки та піклування Слов`янської міської ради задоволено.
 
Позбавлено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
 
Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з кожного щомісяця у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 23 лютого 2018 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття, після чого аліменти стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на кожну дитину, яка досягла повноліття, до повноліття останньої дитини.
 
Дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , передано органу опіки та піклування Слов`янської міської ради.
 
Заочне рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, не піклуються про фізичний та розумовий стан дітей, не забезпечують належного матеріального утримання, що є підставою для позбавлення їх батьківських прав, стягнення з них аліментів та передачі малолітніх дітей органу опіки та піклування Слов`янської міської ради.
 
Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 серпня 2018 року заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 квітня 2018 року залишена без задоволення.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Донецького апеляційного суду від 21 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 квітня 2018 року залишено без змін.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що сам факт заперечення ОСОБА_1 проти позову та оскарження рішення суду не може свідчити про прояв інтересу батька до дітей та його бажання належно виконувати обов`язки по вихованню дітей. Жодних дій на зміну умов для проживання та навчання дітей, їх розвитку відповідач протягом тривалого часу, починаючи з жовтня 2016 року і після ухвалення заочного рішення, не вчинив. Доказів на підтвердження зміни його ставлення до виховання дітей суду не подано.
 
Короткий зміст постанови суду касаційної інстанції
 
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 квітня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
 
Постанову Донецького апеляційного суду від 21 листопада 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Постанова Верховного Суду мотивована тим, що суд апеляційної інстанції у достатньому обсязі не визначився з характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню, не надав належної правової оцінки доводам і доказам сторін, тому дійшов передчасного висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Донецького апеляційного суду від 03 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 квітня 2018 року залишено без змін.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що залишення малолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в сім`ї відповідачів наражає дітей на небезпеку та суперечить їх інтересам, оскільки батьки, не зважаючи на неодноразові попередження державних установ змінити ставлення до дітей, належних висновків не зробили. Незабезпечення дітей належними умовами проживання, харчування, фізичного, духовного та психічного розвитку свідчить про винну поведінку батьків щодо дітей та свідоме нехтування ними своїми батьківськими обов`язками.
 
Короткий зміст постанови суду касаційної інстанції
 
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Донецького апеляційного суду від 03 липня 2019 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Постанова Верховного Суду мотивована тим, що суд апеляційної інстанції в порушення вимог статті 12 Конвенції ООН, частини другої статті 171 СК України під час розгляду справи не з`ясував особисті думки дітей та дійшов передчасного висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Донецького апеляційного суду від 25 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 квітня 2018 року в частині розподілу судових витрат змінено.
 
Стягнуто з ОСОБА_2 і зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції 2 643,00 грн.
 
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що задовольняючи позовні вимоги органу опіки та піклування Слов`янської міської ради, суд урахував, що питання про застосування крайнього заходу впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, слід вирішувати з урахуванням ставлення батьків до дітей, інтересів дітей. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. З огляду на висновок органу опіки та піклування Слов`янської міської ради від 05 лютого 2018 року № 29/01-308, позбавлення батьківських прав батьків, зокрема ОСОБА_1 , щодо малолітніх дітей є доцільним. Суд апеляційної інстанції вказав, що суд першої інстанції правильно погодився з висновком органу опіки та піклування, оскільки він є достатньо обґрунтованим, не суперечить інтересам дітей, при цьому встановлено і підтверджено належними доказами, що батьками не створено належних умов для виховання, навчання та утримання дітей. Відповідно до частини другої статті 171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. З метою забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи суд апеляційної інстанції в присутності представника органу опіки та піклування Щуки О. В. та соціального педагога Миколаївської спеціалізованої школи-інтернату № 7 Хандоги М. М. вислухав дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Діти мають суттєві дефекти мовлення, низький рівень розвитку, не знають дати народження, скільки їм виповнилося років, зокрема ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , пояснила, що їй десять років. З огляду на рівень розвитку дітей, вони не розуміють, що таке позбавлення батьківських прав. Разом з тим, у судовому засіданні діти пояснили, що вони не хочуть спілкуватися з батьками і не мають наміру повертатися в сім`ю, оскільки в учбовому закладі, де вони перебувають на теперішній час, мають усе необхідне, їх годують п`ять разів на день. Залишення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в сім`ї не сприятиме забезпеченню інтересів дітей, оскільки сім`я не є тим безпечним, спокійним та стійким середовищем, яка може забезпечити розвиток дітей, створити їм мінімальні санітарні умови проживання, забезпечити належне харчування, медичний догляд та умови для навчання. Разом з відповідачами у будинку по АДРЕСА_1 проживають старші діти ОСОБА_2 - ОСОБА_8 , 1995 року народження, та ОСОБА_9 , 1993 року народження, у яких ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася дитина ОСОБА_10 , тобто скоєно інцест, що негативно впливає на розвиток ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , а також підтверджує обґрунтованість непокоєння органу опіки та піклування за долю дітей і особливо ОСОБА_5 , яка є особою жіночої статі та наразі досягне дітородного віку. З урахуванням наведеного, а також інтересів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які потребують захисту від небезпеки, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог органу опіки та піклування Слов`янської міської ради про позбавлення батьків батьківських прав.
 
Аргументи учасників справи
 
У березні 2020 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить оскаржені рішення скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. При цьому, посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що при розгляді справи апеляційний суд Донецької області застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду у справі № 631/2406/15-ц (провадження №61-36905св18) від 13 березня2019 року, згідно якого позбавлення батьківських прав є виключною мірою, крайнім заходом і допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо.
 
Рух справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 05 червня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі.
 
Ухвалою Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року призначено справу до судового розгляду.
 
Межі та підстави касаційного перегляду
 
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України). 
 
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
 
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
В ухвалі Верховного Суду від 05 червня 2020 року вказано, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, провадження № 61-36905св18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц (провадження № 61-36905св18) зазначено, що:
            «ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. 
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Заперечуючи проти позову, ОСОБА_14 посилався на те, що позивач не надала доказів того, що він умисно ухилявся від своїх батьківських обов`язків щодо виховання доньки. Його колишня дружина не зверталася ні до суду, ні до нього щодо способів виконання ним обов`язку утримувати дитину. Після розлучення вони усно погодили з позивачем, що він буде проживати разом батьками, а вона разом з донькою. Крім того, ОСОБА_15 просила його не втручатися у духовний і емоційний стан розвитку доньки, оскільки вона проживає з іншим чоловіком, з яким домовилися створити сім`ю. Зазначав, що позивач отримувала аліменти на дитину від держави і він не вчиняв винних дій щодо неучасті у вихованні дитини. Ухвалюючи рішення про позбавлення відповідача батьківських прав, суди попередніх інстанцій не врахували, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено; належних та допустимих доказів ухилення ОСОБА_14 від виконання своїх батьківських обов`язків, які б були законною підставою для позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки, позивачем не надано. За обставин недоведеності свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, а також наявності конфлікту між колишнім подружжям, які створивши нові сім`ї не можуть дійти порозуміння у питаннях виховання спільної дитини, а також те, що батько дитини проти позбавлення батьківських прав заперечує, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про наявність правових підстав для позбавлення його батьківських прав». 
 
Фактичні обставини
 
Суди встановили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстрований 16 вересня 2004 року.
 
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
 
Згідно довідки до акту огляду МСЕК № 161412 від 07.07.2010, відповідач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю з дитинства до 18 років ІІ групи   
 
Відповідно до свідоцтва про зміну імені НОМЕР_1 , виданого 07 квітня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, ОСОБА_2 змінила ім`я на ОСОБА_2 .
 
04 жовтня 2016 року директор загальноосвітньої школи І - ІІІ ступенів № 9 (далі ЗОШ І - ІІІ ступенів № 9) м. Слов`янська звернувся до начальника Служби у справах дітей Слов`янської міської ради з клопотанням про надання допомоги в проведенні роз`яснювальної роботи з родиною ОСОБА_17 і сприяння вирішенню питання подальшого навчання дітей у школі. Посилався, що у 2-а та 4-а класах школи повинні навчатися ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 30 серпня 2016 року діти вибули зі школи у зв`язку з тим, що батьки планували виїхати на постійне місце проживання до Росії.
 
Крім цього, відповідно до педагогічної характеристики учня 1-а класу Слов`янської ЗОШ І - ІІІ ступенів № 9 ОСОБА_6 він навчався у 1 класі ЗОШ № 9 з 26 вересня 2015 року. До вступу у 1 клас виховувався вдома, дитячий садок не відвідував. Програмний матеріал 1 класу засвоїв на низькому рівні. Має суттєві мовленнєві дефекти, обмежений словниковий запас, низький рівень засвоєння понять. Букви не знає, читати не вміє, не може виконати прості арифметичні дії. На уроки з`являвся неохайно вдягнений, брудний, не маючи при собі канцелярського приладдя, зошитів.
 
Відповідно до педагогічної характеристики учениці 1-а класу Слов`янської ЗОШ І - ІІІ ступенів № 9 ОСОБА_6 вона навчалася у 1 класі ЗОШ № 9 з 26 вересня 2015 року. До вступу у 1 клас виховувалася вдома, дитячий садок не відвідувала. Програмний матеріал 1 класу засвоїла на низькому рівні. Має суттєві мовленнєві дефекти, низький рівень засвоєння понять. Причиною незасвоєння учбового матеріалу є педагогічна занедбаність внаслідок несприятливих соціальних умов дитини. На уроки ОСОБА_6 з`являлася неохайно вдягнена, брудна, не маючи при собі канцелярського приладдя та зошитів. Неодноразово батьки втручались в педагогічний процес, відволікали дитину, підривали в її присутності авторитет педагога, що відображалось на якості навчання та психологічному стані дитини.
 
Відповідно до педагогічної характеристики учня 4-а класу Слов`янської ЗОШ І - ІІІ ступенів № 9 ОСОБА_6 він навчався у 1 класі ЗОШ № 9 з 01 листопада 2012 року (у 2012 - 2013 навчальному році залишився на другий рік у 1 класі). До вступу у 1 клас виховувався вдома, дитячий садок не відвідував. Програмний матеріал 1 класу засвоїв на низькому рівні. У 2015 - 2016 навчальному році учбова програма допоміжної школи засвоєна не була. Мова не чітка, збіднена, аграматична. Увага не стійка. Пам`ять не довготривала. Логічне мислення не розвинено. Батьки навчанню хлопчика не сприяють: часто запізнюються, пропускають заняття без поважної причини. Усі необхідні для навчання учбові приналежності були придбані за кошти педагогів. Діти одягнені неохайно, в брудній одежі, з брудними руками і обличчям. Між собою діти спілкуються нецензурними словами, часто сваряться, б`ються.
 
20 жовтня 2016 року спеціалістами Служби у справах дітей Слов`янської міської ради з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 була проведена бесіда про відповідальність за виховання, утримання та розвиток їх дітей, їх попереджено про адміністративну та кримінальну відповідальність за невиконання обов`язків, передбачених Законом України «Про охорону дитинства», що підтверджується листками - попередженнями від 20 жовтня 2016 року.
 
Наказами Служби у справах дітей Слов`янської міської ради Донецької області від 04 листопада 2016 року № 128-0, № 129-0, № 130-0 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , взято з 04 листопада 2016 року на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах з підстави - проживання в сім`ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини.
 
Згідно актів обстеження умов проживання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , від 18 жовтня 2016 року, 21 листопада 2016 року, 29 грудня 2016 року, 02 березня 2017 року, 22 червня 2017 року, 12 жовтня 2017 року умови проживання є незадовільними.
 
Згідно характеристики з місця проживання відповідачів, яка складена 04 вересня 2017 року, зі слів сусідів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зарекомендували себе негативно; у батьків відсутнє почуття відповідальності за дітей; діти не доглянуті, не навчаються в школі, не нагодовані, часто просять продукти у сусідів; комунальні послуги у будинку відсутні не сплачують за воду, просять у сусідів.
 
Згідно висновку Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради № 29/01-308 від 05 лютого 2018 року батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
 
Апеляційним судом в присутності представника органу опіки та піклування Щуки О. В. та соціального педагога Миколаївської спеціалізованої школи-інтернату № 7 Хандоги М. М. з`ясовано думку дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо їх подальшого проживання з батьками. Діти мають суттєві дефекти мовлення, низький рівень розвитку, не знають дати народження, скільки їм виповнилося років. У судовому засіданні діти пояснили, що вони не хочуть спілкуватися з батьками і не мають наміру повертатися в сім`ю, оскільки в учбовому закладі, де вони перебувають на теперішній час, мають усе необхідне, їх годують п`ять разів на день.
 
Апеляційний суд встановив, що залишення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в сім`ї не сприятиме забезпеченню інтересів дітей, оскільки сім`я не є тим безпечним, спокійним та стійким середовищем, яка може забезпечити розвиток дітей, створити їм мінімальні санітарні умови проживання, забезпечити належне харчування, медичний догляд та умови для навчання. Разом з відповідачами у будинку АДРЕСА_1 проживають старші діти ОСОБА_2 - ОСОБА_8 , 1995 року народження, та ОСОБА_9 , 1993 року народження, у яких ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася дитина ОСОБА_10 , тобто скоєно інцест, що негативно впливає на розвиток ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , а також підтверджує обґрунтованість непокоєння органу опіки та піклування за долю дітей і особливо ОСОБА_5 , яка є особою жіночої статі та наразі досягне дітородного віку. З урахуванням наведеного, а також інтересів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які потребують захисту від небезпеки, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог органу опіки та піклування Слов`янської міської ради про позбавлення батьків батьківських прав.
 
Позиція Верховного Суду
 
У пункті 5 частини першої статті 396 ЦПК України зазначено, що суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.
 
Аналіз пункту 5 частини першої статті 396 ЦПК України свідчить, що якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилалася особа у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними, то касаційне провадження закривається.
 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2018 року в справі № 373/1281/16-ц (провадження № 14-128цс18) зазначено, що «під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин».
 
У справі, що переглядається, орган опіки та піклування Слов`янської міської ради пред`явив вимоги: про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ; стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітніх дітей. Встановлені фактичні обставини: залишення дітей в сім`ї не сприятиме забезпеченню інтересів дітей, оскільки сім`я не є тим безпечним, спокійним та стійким середовищем, яка може забезпечити розвиток дітей, створити їм мінімальні санітарні умови проживання, забезпечити належне харчування, медичний догляд та умови для навчання.
 
У справі № 631/2406/15-ц (провадження № 61-36905св18) мати дитини пред`явила вимогу до батька дитини про позбавлення батьківських прав. Встановлені фактичні обставини: недоведеність свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, а також наявності конфлікту між колишнім подружжям, які створивши нові сім`ї не можуть дійти порозуміння у питаннях виховання спільної дитини, а також те, що батько дитини проти позбавлення батьківських прав заперечує.
 
Таким чином, висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду в справі № 631/2406/15-ц (провадження № 61-36905св18) та на який посилалася особа у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними, до правовідносин, в справі, що переглядається.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
З урахуванням того, що після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України Верховним Судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилалася особа у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними, то суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження.
 
Керуючись статтями 260, 396, 400 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Закрити касаційне провадження у справі № 243/1457/18 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 квітня 2018 року та постанову Донецького апеляційного суду від 25 лютого 2020 року у справі за позовом органу опіки та піклування Слов`янської міської Ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Слов`янський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Слов`янської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на малолітніх дітей.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                     В. І. Крат
 
Судді:                                                                                              І. О. Дундар
 
В. І. Журавель
 
                                                                                                        Є. В. Краснощоков
 
М. М. Русинчук