УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №286/1209/19 Головуючий у 1-й інст. Кулініч Я. В. 
Категорія 68 Доповідач Микитюк О. Ю. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого         Микитюк О.Ю. 
                        суддів Галацевич О.М.
Григорусь Н.Й.
при секретарі Бірюченко Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі в режимі відеоконференції справу №286/1209/19 
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа ОСОБА_3 ) про поділ майна подружжя
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 17 вересня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Кулініча Я.В. у м.Овруч, 

встановив:

В квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом про поділ між ним та ОСОБА_2 спільного майна подружжя. Після уточнення позовних вимог (т.1 а.с.173-175) остаточно просив розділити майно, виділити йому на праві власності легковий автомобіль седан-В, марки AUDI-100, номер шасі/кузова, рами/ НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 вартістю 74496грн., виділити ОСОБА_2 на праві власності незавершений будівництвом житловий будинок АДРЕСА_1 вартістю 874624грн. Розділити між ним та відповідачкою заборгованість за позикою на суму 70000грн., стягнувши з ОСОБА_2 на його користь 35000грн. Стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на його користь компенсацію за переполучену частку в майні в сумі 435064грн., з урахуванням 1/2 частини позики в сумі 35000 грн.
В травні 2019 року ОСОБА_2 подала зустрічну позовну заяву, яку ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 23 червня 2020 року залишено без розгляду.
Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 17 вересня 2020 рокупозов задоволено частково. Розділено майно набуте подружжям за час шлюбу, залишено на праві власності ОСОБА_1 легковий автомобіль седан-В, марки AUDI-100, номер шасі/кузова, рами/ НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 74496,00 грн. В решті вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення в частині відмови у позові та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що в період перебування у шлюбі з відповідачкою за спільні кошти вони почали будівництво житлового будинку, який на день розірвання шлюбу не завершено. Проте, суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні позовної вимоги про стягнення на його користь компенсації за Ѕ частину будинку. 
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Встановлено, що сторони з 07.02.2015 по 07.03.2019 перебували в шлюбі.
Під час шлюбу придбано легковий автомобіль седан-В, марки AUDI-100, номер шасі/кузова, рами/ НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 вартістю 74496грн. Розпочато будівництво житлового будинку на належній ОСОБА_2 земельній ділянці з кадастровим номером 1824210100:01:004:0259 площею 0,0808 га за її замовленням від 21.09.2016 (т.1 а.с.4-10, 77).
Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. За позовом одного з подружжя суд може здійснити поділ об`єкта незавершеного будівництва, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами.
У разі неможливості поділу об`єкта незавершеного будівництва суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити грошову компенсацію.
Згідно висновку експерта №151/02-2020 за результатами проведення судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи від 20.02.2020 року, відсоток будівельної готовності незавершеного будівництвом житлового будинку по АДРЕСА_1 , станом на дату проведення дослідження становить 48,4%; вартість незавершеного будівництвом житлового будинку складає 874624,00 грн., в тому числі вартість будівельних матеріалів, виробів та конструкцій використаних під час будівництва житлового будинку, становить: без урахування ПДВ – 415271,00 грн.; з урахуванням ПДВ – 498325,20 грн. (а.с.136-153).
Спірний об`єкт незавершеного будівництва із відсотком будівельної готовності 48,4% не набув юридичного статусу житлового будинку і не може бути виділений відповідачці на праві власності. Позовних вимог про визнання за ОСОБА_2 права власності будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку ОСОБА_1 не заявляв.
Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Позичені ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у ПП «Автомагістраль» кошти (т.1 а.с.27-30) не є спільним майном подружжя в розумінні ст.61 СК України і не підлягають поділу в порядку ст.ст.69,70 СК України.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 27 квітня 2016 року у справі №6-486цс16, борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї, враховуються при поділі майна подружжя. 
За таких обставин, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу суд першої інстанції зробив правильний висновок про безпідставність позову в частині виділу на праві власності ОСОБА_2 об`єкта незавершеного будівництва та похідної вимоги про врахування боргів подружжя при поділі майна.

Керуючись ст.ст.259, 268,367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 17 вересня 2020 рокубез змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуюча:                                Судді: