Ухвала
22 жовтня 2020 року
м. Київ
справа № 761/31581/19
провадження № 61-8963св20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Яремка В. В. (суддя-доповідач), Олійник А. С. Погрібного С. О., учасники справи:
позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
відповідачі: ОСОБА_3 , Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку»,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2019 року у складі судді Савицького О. А. та постанову Київського апеляційного суду від 16 березня 2020 року у складі колегії суддів: Лівінського С. В., Березовенко Р. В., Суханової Є. М.,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» (далі - ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку») про визнання недійсним договору відступлення прав вимог за кредитним договором та договору відступлення прав вимог за договором іпотеки.
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про забезпечення позову у вказаній цивільній справі.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2019 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 16 березня 2020 року, заяву про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на нерухоме майно - нежилі приміщення з № 1 по № 7 (приміщення підвалу № 1) (в літ. А) загальною площею 50,80 кв. м. що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . В задоволенні іншої частини заявлених вимог відмовлено.
У червні 2020 року  ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, просив ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 березня 2020 року скасувати, за результатами розгляду справи ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про застосування заходів забезпечення позову.
Ухвалою Верховного Суду від 03 липня 2020 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали.
Відповідно до частини першої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, в тому числі ухвали суду апеляційної інстанції про закриття апеляційного провадження, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
З урахуванням наведеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про застосування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку», ОСОБА_3 про визнання недійсним договору відступлення прав вимог за кредитним договором та договором відступлення прав вимог за договором іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 березня 2020 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами на 04 листопада 2020 року.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному 
веб-порталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                            В. В. Яремко 
 
                                                                                                                        А. С. Олійник 
 
                                                                                                                        С. О. Погрібний