ПОСТАНОВА
Іменем України

05 листопада 2020 року 
Київ
справа №855/106/20
адміністративне провадження №А/9901/40/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мацедонської В.Е.,
суддів - Данилевич Н.А., Шевцової Н.В.,          

за участю:
секретаря судового засідання -           Морозенко С.П. ,

представника позивача -                     Купрія В.М.
представника відповідача -                     Гугуєвої О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, як суд апеляційної інстанції адміністративну справу № 855/106/20
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії про визнання постанови протиправною та зобов`язання вчинити дії
за апеляційною скаргою довіреної особи ОСОБА_2 в інтересах кандидата у народні депутати України ОСОБА_1 на рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року              (прийняте у складі колегії суддів: головуючого судді - Василенка Я.М., суддів -    Бужак Н.П., Парінова А.Б.)

У С Т А Н О В И В:
1. Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
31 жовтня 2020 року кандидат у народні депутати України ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє довірена особа ОСОБА_2 , звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду з позовом до Центральної виборчої комісії (далі - відповідач, ЦВК або Комісія), у якому, з урахуванням уточнень, просив суд:
- визнати протиправною постанову Центральної виборчої комісії від 30.10.2020 № 440 щодо нерозгляду його скарги від 28.10.2020 по суті і невжиття заходів для встановлення законності при порушені виборчих прав кандидата у народні депутати України ОСОБА_1 ; 
- зобов`язати Центральну виборчу комісію розглянути його скаргу від 28.10.2020 по суті, встановити законність і прийняти рішення, яким зобов`язати окружну виборчу комісію (далі - ОВК) здійснити перерахунок голосів на виборчій дільниці № 740451.
В обґрунтування позову зазначено, що 28.10.2020 довірена особа кандидата у народні депутати ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до Центральної виборчої комісії скаргу щодо нерозгляду ОВК з виборів народних депутатів України на проміжних виборах народного депутата України 25.10.2020 в одномандатному виборчому окрузі № 208 скарги довіреної особи кандидата ОСОБА_3 від 27.10.2020 на дії дільничної виборчої комісії № 740451 щодо підрахунку голосів виборців на вказаній виборчій дільниці.   Рішенням ЦВК від 30.10.2020 скарга довіреної особи кандидата у народні депутати України ОСОБА_1 в одномандатному виборчому окрузі № 208 - ОСОБА_2 від 28.10.2020 не була розглянута по суті, а залишена без розгляду у відповідності до ч. 11 ст. 111 Закону України «Про вибори народних депутатів України» з підстав подання її до неналежного суб`єкта розгляду. На думку позивача, вказане рішення відповідача є протиправним та прийнято з порушенням норм чинного законодавства.
2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із правомірності прийняття спірної постанови Центральної виборчої комісії від 30.10.2020 № 440, якою скаргу ОСОБА_2 , довіреної особи ОСОБА_1 , (вхідний № 21-36-20550) залишено без розгляду, а тому ЦВК діяла на підставі, в межах повноважень, в порядку та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України, з огляду на що, підстави для визнання її протиправною відсутні, як і відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про зобов`язання відповідача розглянути скаргу ОСОБА_2 , довіреної особи ОСОБА_1 від 28.10.2020 по суті, встановити законність і прийняти рішення, яким зобов`язати окружну виборчу комісію здійснити перерахунок голосів на виборчій дільниці № 740451, як похідної.
Суд першої інстанції, з аналізу норм Законів України "Про вибори народних депутатів України", "Про Центральну виборчу комісію", Порядку розгляду скарг    виборчими комісіями з виборів народних депутатів України, затвердженого Постановою ЦВК від 31.07.2012 № 133, дійшов висновку, що рішення ОВК оскаржується до суду, а бездіяльність окружної виборчої комісії може бути оскаржено як до суду, так і до Центральної виборчої комісії. Отже, скарги на рішення ОВК оскаржуються лише в судовому порядку, а ЦВК, отримавши скаргу на рішення ОВК, відповідно до ч. 11 ст.111 Закону № 4061, зобов`язаний залишити таку скаргу без розгляду через подання її до неналежного суб`єкта розгляду скарги.
3. Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги та виклад позицій інших учасників справи
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, довірена особа ОСОБА_2, який діє в інтересах кандидата у народні депутати України ОСОБА_1 03 листопада 2020 року подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення Шостим апеляційним адміністративним судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції й прийняти нове - про задоволення позовних вимог повністю.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач, окрім іншого, зазначив, що позиція ЦВК з приводу того, що вона розглядає скарги лише на бездіяльність окружної виборчої комісії, а такої бездіяльності, на думку відповідача, не було, оскільки у своїй Постанові від 27.10.2020 №32 ОВК прийняла рішення про залишення скарги без розгляду, є неправомірною.
Постанова ОВК у частині залишення скарги позивача без розгляду є протиправним правовим актом індивідуальної дії.
Апелянт вказує про те, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, не мав застосовувати Постанову ОВК від 27.10.2020 № 32 і тому слід вважати нерозгляд бездіяльністю, на яку була зобов`язана відреагувати ЦВК.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній погоджується з висновками суду першої інстанції та просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.
4. Рух адміністративної справи
Ухвалою Верховного Суду від 04 листопада 2020 року відкрито провадження за даною апеляційною скаргою та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 05 листопада 2020 року. 
У судовому засіданні представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив рішення суду першої інстанції скасувати, постановити нове судове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. 
Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги з мотивів, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив відмовити в її задоволенні.
5. Установлені обставини справи
Судом першої інстанції установлено, що ОСОБА_1 зареєстровано кандидатом у народні депутати України на проміжних виборах народного депутата України 25.10.2020 в одномандатному виборчому окрузі № 208.
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є довіреними особами кандидата у народні депутати ОСОБА_1 , про що видано посвідчення від 18.09.2020 № ДО-3 та від 18.09.2020 № ДО-1.
27.10.2020 ОСОБА_3 , в інтересах кандидата у народні депутати України ОСОБА_1 , звернувся до окружної виборчої комісії зі скаргою на дії дільничної виборчої комісії № 740451 (далі - ДВК) щодо підрахунку голосів виборців на вказаній виборчий дільниці.       
27.10.2020 ОВК скаргу ОСОБА_3 на дії ДВК № 740451 розглянула та за результатами їх розгляду прийняла рішення № 32 «Про прийняття протоколів дільничних виборчих комісій», пунктом першим якого скарги ОСОБА_3 , зокрема, на дії ДВК № 740451, залишені без розгляду з підстав п. 5 ст. 108 та п. 11  ст. 111 Закону України «Про вибори народних депутатів України».
28.10.2020 ОСОБА_2 , довірена особа ОСОБА_1 , звернувся до ЦВК зі скаргою на бездіяльність ОВК (вхідний № 21-36-20550) з приводу нерозгляду скарги ОСОБА_3 , як довіреної особи ОСОБА_1 , на дії ДВК № 740451.
30.10.2020 ЦВК прийняла постанову № 440, якою скаргу ОСОБА_2 , довіреної особи ОСОБА_1 , (вхідний № 21-36-20550) залишено без розгляду.
У вказаному рішенні ЦВК зазначено, що ОВК розглянуло скаргу ОСОБА_3 від 27.10.2020 і прийняло 27.10.2020 рішення № 32 «Про прийняття протоколів дільничних виборчих комісій», а тому ОСОБА_2 в скарзі від 28.10.2020 фактично оскаржує рішення ОВК № 32, а враховуючи положення ч. 6 ст. 108 Закону України «Про вибори народних депутатів України», ЦВК є неналежним суб`єктом розгляду скарги, такі рішення ОВК оскаржуються до суду, внаслідок чого ЦВК залишила скаргу без розгляду, відповідно до статті 111    Закону України «Про вибори народних депутатів України».    
Уважаючи протиправним нерозгляд по суті скарги довіреної особи кандидата у народні депутати України ОСОБА_1 в одномандатному виборчому окрузі № 208 - ОСОБА_2 від 28.10.2020, позивач звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду з даним адміністративним позовом.
6. Джерела права та акти їх застосування
Конституція України
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Згідно з частиною третьою статті 77 Конституції України, порядок проведення виборів народних депутатів України встановлюється законом.
Пунктом 20 частини першої статті 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються організація і порядок проведення виборів і референдумів.
01 січня 2020 року набрав чинності Виборчий кодекс України, який відповідно до Конституції України визначає гарантії права громадян на участь у виборах, регулює підготовку та проведення виборів Президента України, народних депутатів України, депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, районних, сільських, селищних, міських, районних у містах рад, сільських, селищних, міських голів.
Підпунктом 2 п.2 розділу ХХХХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого    визнано такими, що втратили чинність з дня набрання чинності цим Кодексом    Закон України «Про вибори народних депутатів України» (Відомості Верховної Ради України, 2012 р., N 10 - 11, ст. 73 із наступними змінами), крім положень щодо організації та проведення проміжних виборів і заміщення народних депутатів України, обраних у загальнодержавному виборчому окрузі, повноваження яких достроково припинені, що діють до наступних чергових або позачергових виборів народних депутатів України.
Оскільки спірні правовідносини виникли в рамках організації та проведенні проміжних виборів народного депутата України 25 жовтня 2020 року в одномандатному виборчому окрузі № 208, до них підлягає застосуванню Закон України «Про вибори народних депутатів України».
Закон України «Про вибори народних депутатів України» (далі - Закон № 4061-VI), яким установлений порядок підготовки та проведення виборів народних депутатів України,    та визначені основні засади виборів народних депутатів України.
Статтею 108 Закону № 4061-VI передбачений порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності, що стосуються виборів депутатів.
Так, відповідно до частини 1 цієї статті кандидат у депутати, зареєстрований у встановленому Законом порядку, партія - суб`єкт виборчого процесу, в особі її керівника, представника партії у Центральній виборчій комісії, уповноваженої особи партії чи іншої особи, уповноваженої рішенням центрального керівного органу партії, довірена особа кандидата у депутати, офіційний спостерігач, виборча комісія, утворена відповідно до цього Закону, виборець, чиї особисті виборчі права або охоронювані законом інтереси щодо участі у виборчому процесі, у тому числі на участь у роботі виборчої комісії чи на здійснення спостереження, порушено рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта оскарження, може звернутися до виборчої комісії зі скаргою, що стосується виборчого процесу, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею та          статтями 109-113          цього Закону.
Суб`єкти звернення зі скаргою, зазначені в частині першій цієї статті, можуть з урахуванням вимог цього Закону оскаржити до відповідної виборчої комісії рішення, дії чи бездіяльність, що стосуються виборчого процесу, таких суб`єктів оскарження: 1) виборчої комісії, члена виборчої комісії; 2) політичної партії - суб`єкта виборчого процесу; 3) кандидата у депутати; 4) уповноважених осіб партій, довірених осіб кандидатів у депутати, офіційних спостерігачів від партій, кандидатів у депутати та громадських організацій - лише щодо скарг, передбачених          частиною шостою статті 111          цього Закону (ч.2 статті 108 Закону № 4061-VI).
Відповідно до частини 5 статті 108 Закону № 4061-VI рішення, дії чи бездіяльність дільничної виборчої комісії, її члена може бути оскаржено до окружної виборчої комісії, яка утворила відповідну дільничну виборчу комісію.
Згідно частини 6 статті 108 Закону № 4061-VI рішення, дії чи бездіяльність окружної виборчої комісії, її члена може бути оскаржено до суду. Скарга щодо бездіяльності окружної виборчої комісії також може бути подана до Центральної виборчої комісії.
Закон України «Про Центральну виборчу комісію» (далі - Закон № 1932-IV) визначає порядок утворення, правовий статус, основні засади організації діяльності Центральної виборчої комісії як постійно діючого колегіального державного органу, до компетенції якого належить забезпечення організації підготовки та проведення виборів і референдумів в Україні, забезпечення реалізації та захисту конституційних виборчих прав громадян України і прав на участь у референдумах, суверенного права Українського народу на виявлення своєї волі.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про Центральну виборчу комісію" Центральна виборча комісія є постійно діючим колегіальним державним органом, який діє на підставі Конституції України, цього та інших законів України і наділений повноваженнями щодо організації підготовки і проведення виборів Президента України, народних депутатів України, депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів, всеукраїнського і місцевих референдумів в порядку та в межах, встановлених цим та іншими законами України.
Статтею 2 Закону № 1932-IV визначені основні принципи діяльності Комісії. Зокрема, Комісія відповідно до своїх повноважень забезпечує дотримання передбачених Конституцією України та законами України принципів і засад виборчого і референдумного процесів, реалізацію виборчих прав громадян України та права на участь у референдумі, однакове застосування законодавства України про вибори і референдуми на всій території України. 
Частиною 2 цієї статті Закону № 1932-IV комісія будує свою діяльність на принципах верховенства права, законності, незалежності, об`єктивності, компетентності, професійності, колегіальності розгляду і вирішення питань, обґрунтованості прийнятих рішень, відкритості і публічності.
Статтею 17 Закону № 1932-IV перелічені загальні повноваження Комісії, зокрема забезпечує реалізацію і захист виборчих прав громадян України та права на участь у референдумах; забезпечує дотримання передбачених          Конституцією          та законами України принципів і засад виборчого процесу та процесу референдуму; здійснює контроль за додержанням вимог законодавства України про вибори і референдуми.
Згідно з частиною другою статті 3 Закону № 1932-IV    Комісія та її члени зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, цим та іншими законами України.
Відповідно до статті 10 Закону № 1932-IV порядок організації роботи Комісії визначається цим Законом, Регламентом Центральної виборчої комісії (далі - Регламент), а також іншими актами, що приймаються Комісією на виконання цього та інших законів України.
Повноваження Комісії щодо організації підготовки і проведення виборів народних депутатів України вказані у статті 19 Закону № 1932-IV, в тому числі організовує підготовку і проведення виборів народних депутатів України,    очолює систему виборчих комісій, які утворюються для проведення виборів народних депутатів України, спрямовує та контролює їх діяльність; здійснює інші повноваження відповідно до цього Закону, Виборчого кодексу України          та інших законів України.
За результатами розгляду та обговорення на засіданні Комісії питання порядку денного Комісія ухвалює рішення у формі постанови, як то передбачено частиною 1 статті 12 Закону № 1932-IV. 
Постановою ЦВК № 72 від 26 квітня 2005 року затверджений Регламент ЦВК, який визначає порядок організації роботи ЦВК (надалі - Регламент № 72).
Частиною другою статті 1 вказаного Регламенту, ЦВК є постійно діючим колегіальним державним органом, який діє на підставі Конституції України, Закону України "Про Центральну виборчу комісію", інших законів України і наділений повноваженнями щодо організації підготовки і проведення виборів Президента України, народних депутатів України, депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів, всеукраїнського і місцевих референдумів в порядку та в межах, встановлених законами України.
Частинами 1 та 2 статті 10 Регламенту передбачено, що Комісія приймає рішення з питань, що належать до її повноважень, після їх розгляду на своїх засіданнях. Основною організаційною формою діяльності Комісії є її засідання. На засіданні Комісії може бути розглянуто будь-яке питання, що відповідно до законів України належить до повноважень Комісії.
Порядок розгляду скарг виборчими комісіями з виборів народних депутатів України затверджено постановою ЦВК від 31 липня 2012 року № 133 (далі - Порядок).
Підпунктом 7.2 пункту 7 Порядку передбачено, що під час вивчення скарги виборча комісія встановлює:
1) чи подано скаргу належним суб`єктом звернення зі скаргою, визначеним Законом;
2) чи віднесено Законом розгляд цієї скарги до повноважень виборчої комісії (належний суб`єкт розгляду скарги);
3) чи дотримано суб`єктом звернення зі скаргою строки оскарження, встановлені Законом.
Відповідно до підпункту 7.4 пункту 7 Порядку при вирішенні питання, чи належить розгляд поданої скарги до повноважень виборчої комісії, необхідно враховувати не лише зазначені у скарзі предмет та суб`єкт оскарження, а й проаналізувати сформульовані суб`єктом звернення зі скаргою вимоги та суть рішення, ухвалення якого вимагається від виборчої комісії.
7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Верховний Суд, заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги в межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), дійшов наступних висновків.
Предметом розгляду у даній справі є розгляд Комісією скарги позивача, зареєстрованої 28 жовтня 2020 року за № 21-36-20550, за результатом розгляду якої прийнято оскаржувану постанову. У вказаній скарзі суб`єкт звернення зі скаргою просив визнати такою, що не відповідає вимогам законодавства, бездіяльність окружної виборчої комісії щодо залишення скарг ОСОБА_3 , довіреної особи кандидата в народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі № 208 на проміжних виборах народного депутата України 25 жовтня 2020 року ОСОБА_1 , на дії відповідних дільничних виборчих комісій без розгляду. Крім того, просив зобов`язати суб`єкта оскарження здійснити перерахунок голосів виборців на відповідних виборчих дільницях. 
На виконання частини десятої статті 111 Закону України «Про вибори народних депутатів України» копію скарги було надіслано суб`єкту оскарження, якого повідомлено про можливість надання письмових пояснень по суті скарг. 
30 жовтня 2020 року до Комісії надійшли пояснення від ОВК та копія її постанови від 27 жовтня 2020 року № 32 «Про прийняття протоколів дільничних виборчих комісій». 
Вивчивши скаргу, додані до неї документи, пояснення ОВК та її постанову від 27 жовтня 2020 року № 32 «Про прийняття протоколів дільничних виборчих комісій», ЦВК прийняла постанову від 30 жовтня 2020 року №440, якою, окрім іншого, скаргу № 21-36-20550 залишила без розгляду по суті та дійшла висновку, що доводи позивача стосовно того, що 28 жовтня 2020 року мала місце бездіяльність ОВК щодо нерозгляду скарг позивача не відповідають дійсності.       
Таким чином, ОВК була розглянута скарга довіреної особи кандидата у народні депутати ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та за результатами її розгляду прийнято постанову у відповідності до статті 35 Закону України «Про вибори народних депутатів України», однак суб`єкт звернення зі скаргою не погоджується з вказаною постановою, тобто фактично позивач оскаржує рішення ОВК. 
Колегія суддів уважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що в силу прямих приписів частини шостої статті 108 Закону України «Про вибори народних депутатів України» відповідач не наділений повноваженнями щодо розгляду скарг на рішення ОВК, а тому підстави для задоволення позову відсутні. 
Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що нерозгляд ОВК скарги останнього по суті є бездіяльністю, колегія суддів відхиляє, ураховуючи наступне.
Бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у здійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливим є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.
Ураховуючи те, що ОВК було прийнято постанову від 27 жовтня 2020 року № 32 «Про прийняття протоколів дільничних виборчих комісій», оскарження якої і було предметом звернення позивача до ЦВК, колегія суддів уважає необґрунтованим аргумент скаржника, що ним оскаржувалась бездіяльність ОВК.   
Інші позовні вимоги є похідними від попередньої щодо визнання протиправною постанови ЦВК, тому також не підлягають задоволенню.
Інші доводи, наведені позивачем у апеляційній скарзі, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.
Щодо вимог апеляційної скарги про постановлення окремої ухвали і звернення до Національної поліції України і Генеральної прокуратури із інформацією про фальшування і службове підроблення ОВК Постанови від 27.10.2020 року № 32, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. 
Відповідно до частини першої статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Верховним Судом під час розгляду справи не розглядалась постанова ОВК від 27.10.2020 року №32, прийняття якої, на думку скаржника, є підставою для винесення окремої ухвали, а тому підстави для постановлення окремої ухвали відсутні.  
При поданні апеляційної скарги в цій справі позивачем не сплачено судового збору. А тому з урахуванням вимог частини дев`ятої статті 273 Кодексу адміністративного судочинства України питання про його стягнення суд вирішує цією постановою.
Згідно із частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць станом на 1 січня 2020 року - 2102, 00 грн.
Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Підпунктом 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З матеріалів апеляційної скарги та оскаржуваного судового рішення установлено, що позивач є фізичною особою, звернувся до суду в 2020 році та заявив 1 позовну вимогу немайнового характеру, а тому сума судового збору, яка підлягала сплаті при поданні апеляційної скарги становила 1261, 20 грн. 
Керуючись статтями 2, 5, 139, 272, 273, 278, 292, 293, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу довіреної особи ОСОБА_2 в інтересах кандидата у народні депутати України ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року - залишити без змін.
Стягнути з кандидата у народні депутати України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , ) на користь Державної судової адміністрації України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.   Київ/22030106; код ЄДРПОУ: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA798999980000031211256026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) гривня 20 копійок.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                           В.Е. Мацедонська

Судді                                                                                      Н.А. Данилевич

                                                                                          Н.В. Шевцова