Справа № 346/4280/19 
Провадження № 22-ц/4808/1366/20 
Головуючий у 1 інстанції Веселов В. М. 
Суддя-доповідач Мелінишин Г.П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючої (суддя-доповідач)                Мелінишин Г.П.
суддів:                                        Горейко М.Д., Томин О.О., 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду в складі судді Веселова В.М., постановлену 04 листопада 2020 року в м. Коломиї Івано-Франківської області, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору – приватний нотаріус Коломийського міського нотаріального округу Маркелова Іванна Михайлівна, ОСОБА_3 , про визнання договору купівлі-продажу недійсним,
в с т а н о в и в :
У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – приватний нотаріус Коломийського міського нотаріального округу Маркелова І.М. про визнання недійсним договору купівлі-продажу. 
Позов обгрунтовувала тим, що згідно свідоцтва про право власності, виданого 02 листопада 2001 року виконкомом Коломийської міської ради на підставі рішення ради № 414 від 29 жовтня 2001 року, та зареєстрованого в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації за № 429, їй належало 4/100 частини нежитлового будинку загальною площею 8,9 кв.м по АДРЕСА_1 . В січні 2017 року їй стало відомо про укладення від її мені договору купівлі-продажу цього майна на користь відповідачки. Вказувала,        що жодного договору з останньою не укладала, будь-кого на представництво таких її інтересів не уповноважувала, вчинений на договорі підпис їй не належить.
Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 13 листопада 2019 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача залучено ОСОБА_3 .
Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 04 листопада 2020 року задоволено клопотання ОСОБА_2 . Провадження у даній справі зупинено до завершення досудового розслідування кримінального провадження № 12020095180000135 та набрання вироком законної сили. 
Ухвала суду мотивована тим, що від імені позивачки оспорюваний договір підписано її чоловіком ОСОБА_3 . З приводу цього факту ОСОБА_2 звернулась із заявою до Коломийського ВП про вчинення щодо неї злочину. Обставини вчинення злочину, дані про які внесені до ЄРДР, а також роль учасників мають істотне значення для правильного вирішення цієї справи.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом норм процесуального права. Просить ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду. 
На її думку в даній справі встановлені всі істотні для правильного її вирішення обставини. Так, згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи вона оспорюваний договір не підписувала. Аналогічно не давала письмового дозволу чи доручення своєму чоловіку ОСОБА_3 на вчинення в її інтересах відповідних дій. Вказане свідчить про недійсність цього правочину. 
Натомість зупинення провадження в даній справі до закінчення розгляду кримінального провадження призведе лише до затягування вирішення спору. Вважає, що встановлення в її діях та діях її чоловіка кримінального правопорушення не має правового значення для розгляду справи. Більше того, кримінальне провадження відкрито за ознаками частини 1 статті 358 КК України та стосується підроблення документів.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 посилається на обґрунтованість висновків суду та законність постановленої ухвали. 
Вказує, що ОСОБА_3 перебуваючи у змові з нотаріусом ОСОБА_5 , за згодою позивачки підписав договір купівлі-продажу приміщення з метою в подальшому визнати його недійсним. Вважає, що ОСОБА_1 не могла з березня 2002 року не знати про відчуження частини приміщення, де вона здійснює підприємницьку діяльність. А отже, тривалий час не зверталась до суду з метою закінчення строків притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності. На її думку, обставини укладення оспорюваного договору можна встановити після розслідування кримінального провадження.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.
За положеннями статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Перевіривши законність ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Зупиняючи провадження у даній справі суд виходив з того, що ОСОБА_2 подано до Коломийського ВП Івано-Франківського УМВС заяву про розслідування злочину по факту підроблення підпису на договорі купівлі-продажу від 19 березня 2002 року, визнання недійсним якого є предметом розгляду у цій цивільній справі. Органом досудового розслідування відкрито кримінальне провадження за №12020095180000135 від 23 вересня 2020 року і відповідно без результату його розслідування, як вважав суд, унеможливлюється об`єктивний розгляд цивільної справи.
Проте колегія суддів не погоджується з цим висновком з таких підстав.
В силу пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» визначаючи наявність передбачених підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. При неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку кримінального судочинства, підставою для зупинення провадження у цивільній справі може бути лише наявність кримінальної справи на розгляді в суді.
В той же час, матеріали справи не містять доказів, що кримінальне провадження №12020095180000135 від 23 вересня 2020 року є предметом розгляду суду в порядку кримінального судочинства.
Отже наявність такого кримінального провадження на стадії досудового розслідування не може слугувати підставою для зупинення провадження у даній цивільній справі.
Таким чином, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції на вищезазначене уваги не звернув, ухвалу щодо наявності встановлених процесуальним законом підстав для зупинення провадження у даній справі належним чином не мотивував, констатуючи лише наявність кримінального провадження.
На думку колегії суддів, зупиняючи провадження у справі, місцевий суд не навів аргументів на підтвердження того факту, що в межах розгляду цивільної справи неможливо з`ясувати усі необхідні юридичні факти, які є підставами заявленого ОСОБА_1 позову. 
Як і не врахував, що не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав, визначених пунктом 6 частини 1 статті 251 ЦПК України, для зупинення провадження у цій справі.
Крім того, межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.
Згідно статті 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.
Так, провадження у справі відкрито ще 10 вересня 2019 року, призначено її до розгляду на 13 листопада 2019 року. Ухвалою суду від 21 травня 2020 року в справі призначено судову почеркознавчу експертизу та зупинено провадження у ній. 
Після отримання судом висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ухвалою суду від 31 серпня 2020 року провадження у справі відновлено, призначено її до розгляду на 04 листопада 2020 року. В цей же день ОСОБА_2 подана заява про зупинення провадження у справі.
За таких обставин, апеляційний суд вважає обгрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що ухвала місцевого суду про зупинення провадження є помилковою, а зупинення провадження призводить до затягування розгляду справи.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить переконання, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.
Керуючись статтями 374, 379, 381 - 384, 389 ЦПК України, суд 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 04 листопада 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

       Головуюча                                                        Г.П. Мелінишин
       Судді:                                                        М.Д. Горейко
                                                                       О.О. Томин

Повний текст постанови виготовлено 10 грудня 2020 року