КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                                                           
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09жовтня2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі:
секретаря судового засідання                             -   Безчасна О.В.
захисника                                                              -   Александрова Д.О.
правопорушника                                                  -   ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті  Києві клопотання ( заяву )   ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження   постанови   Шевченківського районного суду м. Києва від 14.05.2018, -
В С Т А Н О В И В
Постановою Шевченківського районного суду  міста Києва   14.08.2018   ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП. Накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 352 гривні 40 копійок.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому просить апеляційний суд поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 14.05.2018.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги апелянт зазначає, що він постійно проживав, проживає та зареєстрований в АДРЕСА_3. В м. Києві перебував тимчасово, орендував квартиру, перебував у пошуку роботи. В судовому засіданні участі не приймав, постанову Шевченківського районного суду не отримував, не знав про прийняте судом рішення, був фактично позбавлений можливості його оскаржити. З метою доступу особи до правосуддя, враховуючи поважні причини  пропуску строку на апеляційне оскарження, просить його поновити . 
 
Заслухавши  доповідь  судді, доводи ОСОБА_1 та його захисника Александрова Д.О., які підтримали заявлене клопотання та просили суд поновити строк на апеляційне оскарження,  заслухавши їх  пояснення в цій частині, відповіді на питання суду  в межах клопотання, яке  розглядалося,  дослідивши відео з боді камери поліцейських в частині вирішення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, а також дослідивши матеріали справи в   цих межах, суд приходить до висновку про залишення без задоволення такого клопотання, зважаючи на наступне.
Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. 
В своїх рішеннях ЄСПЛ вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження(п. 27 від 26.04.2007 у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України»). При визначеності наявності поважності причин пропуску,  національний суд  насамперед має виходити із  наявності  об`єктивних причин, які  унеможливлювали особу вчасно подати апеляційну скаргу, або  вчасно вжити  заходів до оскарження судового рішення.
Так, відповідно до вимог національного закону (ч.2 ст.294 КУпАП), постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. 
Дана норма визначає строк, з якого починає обраховуватись строк на апеляційне оскарження ? день винесення постанови. 
Матеріалами справи встановлено, що 14.05.2018 Шевченківським районним судом м. Києва, винесено постанову про визнання  ОСОБА_1 винним за ч. 2 ст. ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення та стягненням судового збору по подіях, які були вчинені 19.02.2018 о 19.05. 
 
Також матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема дослідженням в присутності правопорушника  та його захисника відеозапису з боді камери поліцейських ( а.с. 9)  встановлено, що   ОСОБА_1 був належним чином повідомлений працівником поліції  що розгляд його справи про адміністративне правопорушення буде проводитися в Шевченківському районному суді м. Києва, що відповідає даним протоколу про адміністративне правопорушення ( а.с.1) . Крім цього, судом першої інстанції було надіслано поштове  рекомендоване  повідомлення про час та дату розгляду справи про адміністративне правопорушення на адресу  місця проживання ОСОБА_1 вказану в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №433141 від 19.02.2018 року. Але дане поштове  рекомендоване повідомлення не було вручено  з незалежним від пошти причин "невдала спроба вручення (не вручено під час доставки) ( а.с. 16-19).   Твердження  ОСОБА_1 в заяві ( клопотанні )  про поновлення строку на апеляційне оскарження  про те, що працівниками поліції було записано в протоколі надумане місце його проживання, а саме АДРЕСА_2 ,  а  також, аналогічна відповідь ОСОБА_1 на дане запитання суду,  повністю  спростовуються  дослідженим в суді апеляційної інстанції відеозаписом  з нагрудної камери поліцейського,  де він на питання поліцейського про місце його проживання, відповідає : вул.Білоруська  .
 
Таким чином, достеменно  встановлено в суді апеляційної інстанції, що вказана адреса місця проживання ОСОБА_1 , була записана працівниками поліції  саме з його  слів, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано, яку адресу повідомив працівникам поліції ОСОБА_1 .. 
Твердження ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, що на нього здійснювався тиск працівниками поліції,   цілком  спростовується відеозаписом наданим органом поліції. 
Крім цього ОСОБА_1 в порушення практики ЄСПЛ, а саме п. 27 від 26.04.2007 у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України», не вживав жодних заходів для того щоб дізнатися про стан   достеменно  відомого  йому провадження, яке  безпосередньо стосується його  інтересів.  Посилання на те, що були хворі його батьки  нічим документально не  підтверджується і не є переконливим, враховуючи занадто тривалий термін часу,  більше двох років , на протязі яких, ОСОБА_1 не вживав заходів і не цікавився розглядом його  справи в Шевченківському районному суді міста Києва . 
Окрім того,  суд апеляційної інстанції також приймає до уваги , що одним  із фундаментальних  аспектів верховенства права  є принцип  юридичної визначеності, який передбачає повагу   до принципу   res  judicata  -  принципу остаточності  рішень суду, про який  неодноразово  наголошував  в своїх рішеннях ЄСПЛ.  Так, у рішенні ЄСПЛ   від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", суд зробив  висновок  про те, що у разі  якщо строк  на ординарне  апеляційне оскарження  поновлений зі спливом  значного  періоду  часу та за підстав, які не  видаються переконливими, таке рішення може порушити  принцип  юридичної  визначеності.  ОСОБА_1   та його захисник,  не навели   жодних переконливих, об`єктивних причин, які б унеможливлювали його вчасно потурбуватися про  розгляд власної справи і  вчасно  вжити будь яких заходів, спрямованих на апеляційне оскарження суду першої інстанції.   Крім того, звертає на себе увагу, що аналогічне питання вже вирішувалося  постановою Київського апеляційного  суду   від  03.06.2020 ( а.с. 44), відповідно до якої,  Київським апеляційним судом,  було відмовлено  в задоволенні клопотання  захисника Александрова Д.О.  про поновлення строку на апеляційне оскарження   постанови Шевченківського  районного суду міста Києва  від 14.05.2018 щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП. В мотивувальній частині даної постанови, міститься твердження, що  у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження  постанови судді районного  суду, захисник Александров Д.О. не навів жодних   поважних причин,   з яких  ОСОБА_1 був позбавлений можливості  подати апеляційну скаргу  у встановлений законом  десятиденний строк  з дня винесення постанови .  Дана постанова Київського апеляційного суду є остаточною, оскарженню в касаційному порядку не підлягає і набрала законної сили . 
 
 Таким чином, оскільки постанова Шевченківського районного суду м. Києва, якою ОСОБА_1 було визнано винним  за ч.2 ст. 130 КУпАП  з накладенням адміністративного стягнення, була винесена 14.05.2018 року, а з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 звертається 23.06.2020 року, суд апеляційної інстанції не знаходить законних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 14.05.2018 року. Наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження,   не можуть вважатися поважними, тобто такими, що об'єктивно перешкоджали вчасному зверненню з апеляційною скаргою .  А тому, виходячи з того, що апеляційну скаргу  ОСОБА_1 подано з пропуском строку на апеляційне оскарження і апелянтом не підтверджено поважності причин пропуску такого строку, то така апеляційна скарга підлягає поверненню за правилами ч.2 ст.294 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -                                                         
ПОСТАНОВИВ
В задоволенні заяви (клопотання) ОСОБА_1 від 23.06.2020 року  про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 14.05.2018 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст.130 КУпАП, ? відмовити, повернувши апеляційну скаргу особі, яка її подала. 
Постанова   апеляційного суду  набирає законної сили  негайно після її  винесення, є остаточною  й оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                  Р.М. Ігнатов

Справа № 761/6537/18
Апеляційне провадження № 33/824/2724/2020
Суддя у першій інстанції -  Левицька Т.В.
Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.