Справа № 991/9727/20
Провадження №11-сс/991/986/20
Слідчий суддя : ОСОБА_1 
Доповідач: ОСОБА_2 

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2020 року                                                                                м. Київ 
Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів                                          ОСОБА_3 , 
ОСОБА_4 , 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 , 
захисника – ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 26.11.2020, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 про відмову у задоволенні клопотання щодо надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження № 52017000000000592 від 05.09.2017, 

ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскаржуваного судового рішення
і встановлені судом першої інстанції обставини
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 26.11.2020 було відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 про відмову у задоволенні клопотання про надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження, поданої в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 52017000000000592 від 05.09.2017, зокрема за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.
На обґрунтування ухвали слідчим суддею зазначено наступне.
Частина 1 ст. 303 КПК України містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу. (ч. 2 ст. 303 КПК України).
З аналізу вищевикладеного, на думку слідчого судді, можна зробити висновок, що скарга адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подана на рішення слідчого (детектива), яке не підлягає оскарженню під час досудового розслідування.
Тому, слідчий суддя дійшов до висновку, що у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , слід відмовити.

Вимоги апеляційної скарги
і узагальнені доводи особи, яка її подала
Не погодившись із вказаною вище ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 26.11.2020, захисником ОСОБА_6  в інтересах  ОСОБА_7  було подано апеляційну скаргу, у якій захисник ставить вимогу про задоволення її апеляційної скарги, скасування ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 26.11.2020 та постановлення нової ухвали, якою слід задовільнити її скаргу на постанову детектива НАБУ ОСОБА_8  від 20.11.2020.
На обґрунтування апеляційної скарги зазначено наступне.
Ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 26.11.2020 постановлена із порушеннями вимог КПК України, а висновки слідчого судді про те, що скарга адвоката ОСОБА_6 подана на рішення детектива, яке не підлягає оскарженню під час досудового розслідування, не відповідають вимогам КПК України. 
При постановленні ухвали слідчий суддя не навів мотивів прийняття оскаржуваного рішення та не врахував позицію сторони захисту. 
Висновки експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за 2018-2020 рр. є невід`ємною частиною висновку експерта № 26/7 від 12.05.2020, а тому, з огляду на те, що вони є процесуальним джерелом доказів, з ними повинні мати можливість ознайомитися сторони, потерпілий, представник юридичної особи щодо якої здійснюється провадження як під час досудового розслідування, в порядку статті 221 КПК України, так і після його закінчення в порядку статі 290 КПК України.
Посилаючись на рішення ЄСПЛ, ст. 55 Конституцію України, рішення Конституційного суду України від 11.12.2007 №11-рп/2007, ст.ст. 7, 9, 393, 220, 303 КПК України адвокат ОСОБА_6 вбачала підстави для можливості оскарження ненадання детективом для ознайомлення висновків експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, оскільки це є бездіяльністю, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій.

Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 свою апеляційну скаргу підтримала та наполягала на її задоволенні. 
У судове засідання уповноважена особа НАБУ не з`явилася, про причини неявки не повідомила. 
Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, судовий розгляд здійснено за відсутності детектива.

Мотиви суду
Заслухавши суддю-доповідача, особу, яка подала апеляційну скаргу, дослідивши матеріали апеляційного провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Згідно із ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).
Відповідно до ч. 1. ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Пунктом 17 частини 1 статті 3 КПК України слідчий - службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу Державного бюро розслідувань, Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.
Згідно зі ст. 40 КПК України слідчий, серед іншого, наділений повноваженням приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Із матеріалів судового провадження вбачається, що 20.11.2020 захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернулася до детектива у кримінальному провадженні № 52017000000000592 із клопотанням про надання для ознайомлення висновків судово-товарознавчих експертиз, проведених у даному кримінальному провадженні.
Постановою від 20.11.2020 детектива Національного бюро Другого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 було відмовлено у задоволенні вищевказаного клопотання захисника ОСОБА_6 від 20.11.2020.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема – бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк. 
Згідно із ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді, що фактично адвокатом оскаржується процесуальне реагування детектива на її клопотання (відмову у задоволенні клопотання). Бездіяльність, що полягає у неналежному процесуальному реагуванні, яка, на думку адвоката, виникла після винесення детективом постанови, має на меті оскарження прийнятого детективом рішення по суті, що є втручанням у повноваження детектива на власний розсуд задовольняти чи відхиляти клопотання сторони захисту. 
Специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків подання (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого. 
Згідно із ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, оскарження яких не передбачено кримінальним процесуальним законом, не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Оскільки захисником ОСОБА_6 фактично оскаржується зміст процесуального рішення детектива Національного антикорупційного бюро України, оформленого у вигляді постанови про відмову в задоволенні клопотання, що не підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 .
Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством, проте вони не були виконані.
Бездіяльність слідчого або прокурора у вигляді нездійснення процесуальної дії – неналежному процесуальному реагуванні на клопотання сторони захисту, буде вбачатись у разі несвоєчасного розгляду клопотання або у разі фактичного нездійснення такої процесуальної дії, а саме - без винесення постанови про повну або часткову відмову у задоволенні відповідного клопотання.
Саме таким чином витлумачено зміст норм статті 220 Кримінального процесуального кодексу України в п.1.3. Узагальнень про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, затверджених зборами суддів Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ 23.12.2016 (лист від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17).
Із системного аналізу ст. ст. 40, 110, 220, 303 КПК України вбачається, що слідчим суддею здійснюється судовий контроль у випадку допущення слідчим, прокурором бездіяльності, яка, зокрема, полягає у нездійсненні останнім відповідної процесуальної дії, передбаченої кримінальним процесуальним законом, але такий судовий контроль не розповсюджується на питання, вирішення яких відноситься до виключної процесуальної компетенції слідчого.
Одночасно з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що відсутність оскаржуваної постанови детектива НАБУ від 20.11.2020 у переліку рішень, визначених у ч.1 ст.303 Кримінального процесуального кодексу України (тих, що можуть бути оскаржені до слідчого судді під час досудового розслідування), не позбавляє сторону захисту права ініціювати питання про незаконність та необґрунтованість такої постанови.
Відповідно до ч. 6 ст. 36 КПК України, Генеральний прокурор, або особа, яка виконує його обов`язки, чи керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури наділені повноваженнями скасовувати незаконні та/або необґрунтовані постанови детективів Національного антикорупційного бюро України та прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
Суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо наявності законодавчо визначеної можливості оскарження будь-якого процесуального рішення, з огляду на те, що в офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом. 
За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу (ч. 3 ст. 407 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Оскільки ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 26.11.2020 про відмову у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 є цілком законною, обґрунтованою і вмотивованою, колегія суддів робить висновок про відсутність підстав для її скасування.
Керуючись ст. ст. 303, 376, 404, 405, 407, 418, 532 КПК України, колегія суддів, 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 26.11.2020 – залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 26.11.2020 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:                                                                           ОСОБА_2 

Судді:                                                             ОСОБА_3 

                ОСОБА_4