Справа №591/4903/20 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сибільов О. В.	
Номер провадження 33/816/501/20 	Суддя-доповідач Литовченко Н. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Литовченко Н. О. ,за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Лопаткіна О.В., потерпілого ОСОБА_2 та його представника Кузнєцова А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 06 жовтня 2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 

визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124,  ч.1 ст.130 КУпАП,       

В С Т А Н О В И В:

Постановою  судді   Зарічного  районного суду м. Суми від 06 жовтня 2020 року, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених  ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та на нього на підставі ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Як встановив суд, ОСОБА_1 12 травня 2020 року об 10-42 год. керував автомобілем ВАЗ 21061, номерний знак НОМЕР_1 в м. Суми по вул. Г. Кондратьєва, в районі будинку №122 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився в медичному закладі КНП СОР СОКЛ, що підтверджується результатом лабораторного дослідження №225 від 13 травня 2020 року, проба позитивна – 0,5 проміле, при цьому перед початком руху та зміною напрямку руху, а саме, виконуючи маневр розвороту, був неуважним, завчасно не зайняв відповідного крайнього лівого положення на проїзній частині, не переконався в безпеці та допустив зіткнення з автомобілем РУТА д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п.2.3.б, 2.9.а, 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачені ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП.     
Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати прийняту відносно нього постанову та закрити провадження у справі з підстав передбачених ст.247 КУпАП.
За змістом вимог поданої апеляційної скарги ОСОБА_1 вважає постанову  суду незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального права. Зазначає, що у зв`язку із набранням чинності 01.07.2020 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 в редакції від 20.12.2019 було скасовано акт, який встановлював адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП,  в редакції, яка діяла на час вчинення адміністративного правопорушення, яке ставиться в провину ОСОБА_1 . Також зазначає, що вказаним Законом введена кримінальна відповідальність, передбачена ст.286-1 КК України, серед іншого, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка на переконання апелянта, не має зворотної дії у часі і відповідальності за вказаною нормою підлягають особи, які вчинили  кримінальні проступки після набрання чинності вказаним Законом, а прикінцевими та перехідними положеннями цього Закону не передбачено можливості продовження провадження в адміністративних справах за ч.1 ст.130 КУпАП в попередній редакції за правилами Кодексу про адміністративні правопорушення. Викладене, на думку ОСОБА_1 , враховуючи норми ст.58 Конституції України, ст.8 КУпАП, давало суду першої інстанції законні підстави для закриття провадження у даній адміністративній справі у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність. Щодо суті правопорушень, які ставляться йому у провину вважає, що  старший слідчий Зіненко О.О., а також суддя в оскаржуваній постанові, не надали належної правової оцінки наявному у кримінальному провадженні доказу (судово- автотехнічній експертизі від 24.07.2020 №19/119/9/1-239е), відповідно до висновку якої водій автобусу «Рута 25» н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 порушив п.12.3 ПДР України та мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом негайного вжиття заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Зазначає, що встановлені даною експертизою порушення ПДР України допущені ОСОБА_3 знаходяться в причинному зв`язку з настанням наслідків у вигляді отримання водієм автомобілю «ВАЗ-2106» ОСОБА_1 тяжких тілесних ушкоджень, що вказує на причетність його до вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а тому вважає, що старший слідчий дійшов необгрунтованого висновку, що ДТП сталася внаслідок порушення лише водієм автомобіля «ВАЗ-2106» ОСОБА_1 вимог п. п. 10.1, 10.4 ПДР України, не навівши, на думку апелянта, в постанові про закриття кримінального провадження на підставі яких доказів слідчий дійшов висновку, що порушення ним вимог ПДВ даній дорожній ситуації було першочерговим і що саме ним було створено аварійну ситуацію, яка призвела до зіткнення транспортних засобів. Ставить під сумнів висновки старшого слідчого про перебування ОСОБА_1 у стані легкого ступеню алкогольного сп`яніння (0,5 проміле в крові), стверджуючи, що дані виписки з його медичної карти вказують про відсутність алкоголю в сечі, і дані суперечності не були усунуті під час досудового розслідування.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Лопаткіна О.В., які підтримали подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу з наведених в ній мотивів, заперечення проти апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_2 та його представника Кузнєцова А.С., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.
Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчинених правопорушень, дав належну оцінку доказам і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП.
Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.
Такими доказами є дані, зафіксовані в:
- протоколах про адміністративне правопорушення, в яких детально викладено суть порушень, передбачених ст.124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП вчинених ОСОБА_1   (а.с.1, 46);
- постановою про закриття кримінального провадження (а.с.3-4);
- протоколом допиту свідка ОСОБА_4 , ОСОБА_3 (а.с.6-7, 52-53);
- протоколом допиту потерплого ОСОБА_1 (а.с.8, 54);
- медичною карткою стаціонарного хворого (а.с.10, 56);
- висновком експерта № 522, результатом лабораторного дослідження на етиловий спирт, відповідно до якого в крові ОСОБА_1   виявлено 0,5 проміле етилового спирту (а.с.11-12, 57 58);
- висновком експерта № 19/119/9/10239е , яким підтверджується наявність в діях водія ОСОБА_1 порушень ПДР України, які перебувають у причинному зв`язку з подією ДТП  (а.с.13-17, 59-63) та іншими матеріалами справи.
Оскільки вказані докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду, і доводи апеляційної скарги їх не спростовують.
Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на дані виписки з його медичної карти, які, на його переконання, вказують на відсутність алкоголю в сечі на час ДТП, не підтверджуються матеріалами справи, а тому апеляційний суд їх до уваги не бере. 
Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , зміст яких зводиться до того, що він фактично не погоджується з висновком старшого слідчого Зіненка О.О про закриття кримінального провадження, порушеного за фактом даної ДТП за ознаками ч.2 ст.286 КК України, стверджуючи, що ним, а також суддею при розгляді матеріалів адміністративної справи  не було надано належної правової оцінки наявному у кримінальному провадженні доказу (судово-автотехнічній експертизі від 24.07.2020 №19/119/9/1-239е), відповідно до висновку якої водій автобусу «Рута 25» н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 порушив п.12.3 ПДР України та мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом негайного вжиття заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, які також знаходяться в причинному зв`язку з настанням наслідків у вигляді отримання водієм автомобілю «ВАЗ-2106» ОСОБА_1 тяжких тілесних ушкоджень, то апеляційний суд виходить з того, що на час розгляду складених відносно ОСОБА_1 протоколів за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП були відсутні відомості про скасування вказаної  постанови старшого слідчого ОСОБА_5 відповідно до вимог  КПК України.  В ході апеляційного перегляду стороною захисту також не було надано даних про її оскарження, з будь – якими  клопотаннями ні ОСОБА_1 , ні його захисник Лопаткін О.В. до суду апеляційного інстанції також не зверталися.
За таких обставин підстав ставити під сумнів висновки судово - автотехнічної експертизи від 24.07.2020 за №19/119/9/1-239е, проведеної в рамках кримінального провадження, покладені в обгрунтування винуватості ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, у суду апеляційної інстанції немає.
Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП,  які містяться в матеріалах справи.
Що стосується доводів ОСОБА_1 про наявність законних підстав для закриття провадження по справі на підставі ст.247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність, то такі не ґрунтуються на  нормах закону з огляду на наступне.
Згідно матеріалів адміністративної справи, правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП вчинене ОСОБА_1 12 травня 2020 року.
Відповідно до положень ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. У свою чергу ч.2 ст.8 КУпАП передбачає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчиненні до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.
Відповідно до п.6 ст.247 КУпАП, провадження  у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.
У цьому пункті йдеться мова про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність. Однак, у результаті внесення змін до ст.130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не була скасована, а, навпаки, була посилена.
До того ж, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень»    № 720-IX від 17.06.2020, який набрав чинності 03.07.2020, виключено підпункти, у відповідності з якими стаття 130 КУпАП викладалася в редакції, яка не передбачала адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за вказані раніше дії, а натомість Кримінальний кодекс України було доповнено статтею 286-1, яка встановлює кримінальну відповідальність за ці дії.
З огляду на те, що дія ст.130 КУпАП у редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення, поширюється на не припинені на момент втрати відповідним законом чинності правовідносини, а дія Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018, який вводив кримінальну відповідальність і більш тяжке покарання за ці ж дії, поширюється лише на нові правовідносини, що виникли після набрання ним чинності, та, з урахуванням того, що на час апеляційного розгляду ст.130 КУпАП знову діє в попередній редакції, за якою стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, підстави для закриття провадження у справі, передбачені п.6 ст.247 КУпАП, як про те ставиться питання в його апеляційній скарзі відсутні.
Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, з урахуванням положень ст.36 КУпАП при визначенні виду та розміру стягнення за вчинення кількох адміністративних правопорушень, і відповідає санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Керуючись ст.294 КУпАП, -        

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 06 жовтня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124,  ч.1 ст.130 КУпАП  залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Литовченко Н. О.