УХВАЛА

02 листопада 2020 року  
м. Київ
справа №826/9514/16
адміністративне провадження №К/9901/26676/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стеценка С.Г.,
суддів: Мороз Л.Л.,  Бучик А.Ю., 
перевіривши касаційну скаргу Кабінету Міністрів України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.03.2017 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2020 у справі № 826/9514/16 за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, третя особа: Міністерство соціальної політики України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИВ: 
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Кабінету Міністрів України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Міністерство соціальної політики України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що визначена фіксована сума 949 грн. у абзаці 1 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 256 "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян" суперечить вимогам ч. 3 ст. 46 Конституції України, згідно якої, пенсії та інші соціальні виплати та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 березня 2017 року задоволено вказаний адміністративний позов частково. Зобов`язано Кабінет Міністрів України внести до  постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 265 "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян"  зміни, в абзаці першому п. 2 слова і цифри "949 гривень" замінити словами "прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність". В іншій частині позовних вимог відмовлено у повному обсязі.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 березня 2017 року залишено без змін.
Не погодившись з судовими рішеннями першої та апеляційної інстанції, відповідач направив до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 березня 2017 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року у справі № 826/9514/16 і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Підставою для відкриття касаційного провадження у справі є оскарження судових рішень, які визначено частинною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, з посиланням у касаційній скарзі, а саме: на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 14.11.2019 у справі № 140/2958/16-а, від 26.05.2020 у справі №591/2901/16-а; на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, подана з дотриманням установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Також, до касаційної скарги скаржником додано клопотання про зупинення дії постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 березня 2017 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року у справі № 826/9514/16 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку. 
Клопотання обґрунтоване тим, що внаслідок набрання законної сили оскаржуваними судовими рішеннями, у разі здійснення примусового виконання даних рішень, державним виконавцем будуть вчинятися заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на виконання рішення суду, що в контексті вже існування відповідних змін у Постанові Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 №265 "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян" будуть мати негативні наслідки щодо діяльності відповідача.
Згідно із частиною першою статті 375 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала (частина друга статті 375 Кодексу адміністративного судочинства України).
Розгляд питання про зупинення дії оскаржуваних судових рішень має на меті не допустити порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів, як особи, що подала касаційну скаргу, так і інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з дією оскаржуваних судових рішень.
В свою чергу, для зупинення дії оскаржуваних судових рішень необхідна наявність поважних причин, які б давали підстави для зупинення дії судового рішення.
Оцінивши обґрунтованість заявленого клопотання про зупинення виконання рішень, суд дійшов висновку, що воно не містить підстав для його задоволення, оскільки, наведені доводи ґрунтуються на припущеннях, а належні та обґрунтовані мотиви щодо необхідності зупинення виконання судових рішень у клопотанні не вказані.
Таким чином, Суд не вбачає підстав для задоволення заявленого скаржником клопотання про зупинення дії оскаржуваного рішення.
Колегія суддів дійшла висновку про необхідність відкриття  касаційного провадження з метою перевірки наявності обставин, передбачених п.1 та  п.3 ч. 4 ст. 328 КАС України.
Скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 329-331, 334, 335, 338, пунктом 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, 
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Кабінету Міністрів України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 березня 2017 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року у справі №826/9514/16 за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, третя особа: Міністерство соціальної політики України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.
Витребувати з Окружного адміністративного суду м. Києва справу №826/9514/16 за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, третя особа: Міністерство соціальної політики України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.
Відмовити у задоволенні клопотання Кабінету Міністрів України про зупинення дії постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 березня 2017 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року у справі № 826/9514/16 до закінчення їх перегляду у касаційному порядку.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданими до скарги матеріалами.
Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Встановлений судом строк може бути продовжений за заявою особи, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.Г. Стеценко
Л.Л. Мороз 
 А.Ю. Бучик ,
Судді Верховного Суду