ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" листопада 2020 р.                                  Справа № 925/396/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Демидової А.М.
суддів:            Ходаківської І.П. 
          Владимиренко С.В. 
 
розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю  "ІМПЕКСТРАНС ГРУП"
на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.06.2020 (суддя Кучеренко О.І.)
у справі № 925/396/20 Господарського суду Черкаської області
за позовом Фізичної особи-підприємця Барана Ярослава Олексійовича  
до Товариства з обмеженою відповідальністю  "ІМПЕКСТРАНС ГРУП"
про стягнення 22 000,00 грн
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст і підстави позовних вимог.
1. Фізична особа-підприємець Баран Ярослав Олексійович (далі - ФОП               Баран Я.О., позивач) звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю  "ІМПЕКСТРАНС ГРУП" (далі - ТОВ "ІМПЕКСТРАНС ГРУП", відповідач) про стягнення                                22 000,00 грн боргу за виконане перевезення. Також, позивач просив суд стягнути з відповідача витрати, понесені на правову допомогу адвоката, в розмірі 3 900,00 грн. 
2. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 190 про перевезення вантажів від 26.09.2019 в частині оплати за послуги перевезення.   
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
3. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 17.06.2020 у справі            № 925/396/20 (суддя Кучеренко О.І.) позов ФОП Барана Я.О. задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ "ІМПЕКСТРАНС ГРУП" на користь ФОП                Барана Я.О. 22 000,00 грн заборгованості, 2 102,00 грн судового збору та                  3 900,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
4. Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є документально обґрунтованими, а тому наявні підстави для задоволення позову. Крім того, суд першої інстанції визнав документально підтвердженими витрати позивача на правову допомогу.    
Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнення їх доводів.
5. Не погодившись із вказаним рішенням, ТОВ "ІМПЕКСТРАНС ГРУП" звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 17.06.2020 у справі № 925/396/20 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ФОП Барана Я.О. відмовити повністю. 
6. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач вказує на те, що умовами договору № 190 про перевезення вантажів від 26.09.2019 передбачений розрахунок лише коштами Замовника (п.п. 2.1.3, 5.4 договору). 
7. Апелянт також зазначає, що судом першої інстанції не досліджено ліцензію позивача на  міжнародні перевезення вантажів автомобільним транспортом, яка  передбачена п. 24 ст. 7 Закону України  "Про ліцензування видів господарської діяльності ".
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційних скарг по суті.
8. Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2020 справу № 925/396/20 передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий, Ходаківська І.П., Владимиренко С.В.
9. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2020 апеляційну скаргу ТОВ "ІМПЕКСТРАНС ГРУП" на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.06.2020 у справі № 925/396/20 залишено без руху. 
10. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.08.2020 відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ "ІМПЕКСТРАНС ГРУП" про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги.
11. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2020 (колегія суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, Ходаківської І.П., Владимиренко С.В.) задоволено заяву ТОВ "ІМПЕКСТРАНС ГРУП" про поновлення строку для усунення недоліків на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Черкаської області від 17.06.2020 у справі № 925/396/20 та поновлено ТОВ "ІМПЕКСТРАНС ГРУП" зазначений строк; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "ІМПЕКСТРАНС ГРУП" на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.06.2020 у справі               № 925/396/20; зупинено дію рішення Господарського суду Черкаської області від 17.06.2020 у справі № 925/396/20 до закінчення її перегляду в апеляційному порядку; розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання); встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 28.09.2020.
Позиції сторін.
12. 13.10.2020 до Північного апеляційного господарського суду від                      ФОП Барана Я.О. надійшов відзив на апеляційну скаргу у справі № 925/396/20, надісланий на адресу суду поштою 09.10.2020, в якому позивач просить суд залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. 
13. Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу ФОП Баран Я.А. заявив про покладення на відповідача обов`язку відшкодування витрат на правову допомогу адвоката в сумі 3 000,00 грн, понесених у зв`язку з апеляційним оскарженням рішення.
14. Згідно з ч. 1 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.
15. Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1). Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2).
16. З огляду на викладене, відзив ФОП Барана Я.О. на апеляційну скаргу у справі № 925/396/20 залишається судом без розгляду відповідно до приписів            ч. 2 ст. 118 ГПК України як такий, що поданий після закінчення строку для подання відзиву на апеляційну скаргу, встановленого в ухвалі про відкриття апеляційного провадження від 01.09.2020 (до 28.09.2020).
17. Разом з тим, оскільки положеннями ч. 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що докази понесення стороною витрат на професійну правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що викладена у відзиві на апеляційну скаргу заява     ФОП Барана Я.О. про покладення на відповідача обов`язку відшкодування витрат на правову допомогу адвоката в сумі 3 000,00 грн, понесених у зв`язку з апеляційним оскарженням рішення, з відповідними доказами, є такою, що подана у межах строку, встановленого законом (ч. 8 ст. 129 ГПК України), та підлягає розгляду за результатами розгляду апеляційної скарги                              ТОВ "ІМПЕКСТРАНС ГРУП" (результати розгляду відповідної заяви будуть викладені в мотивувальній частині даної постанови).
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
18. Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, між ТОВ "ІМПЕКСТРАНС ГРУП" (Експедитор) та ФОП Бараном Я.О. (Перевізник) укладено договір № 190 про перевезення вантажів від 26.09.2019 (далі - Договір), за умовами якого Перевізник зобов`язався доставити погоджений із Експедитором вантаж до пункту призначення та видати його уповноваженій особі, а Експедитор зобов`язався сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (а.с. 6-11). 
19. Відповідно до п. 1.2 Договору Перевізник виступає/діє від свого імені, а Експедитор виступає/діє від свого імені, але в інтересах, за завданням/дорученням та за рахунок Замовника транспортно-експедиторської послуги (далі - Замовник). 
20. Згідно з п. 1.3 Договору вартість перевезення, порядок розрахунків/форма та інші істотні умови Договору погоджуються сторонами і вказуються в заявці на перевезення вантажу (додаток № 1 до Договору, далі - заявка).
21. У п. 1.4 Договору сторони узгодили, що факт виконання кожного автомобільного перевезення підтверджується шляхом підписання сторонами відповідних актів виконаних робіт (надання послуг). Якщо інше не зазначено в заявці, то акт (окрім інформації, яка відповідно до вимог законодавства зазначається в ньому) повинен бути складений державною мовою та обов`язково містити інформацію про: 1) номер/дату договору; 2) номер/дату заявки; 3) маршрут перевезення; 4) вид/марку/реєстраційний номер транспортного засобу. Інформація, вказана в акті, не повинна суперечити інформації, вказаній у заявці/CMR/ТТН, а наявність протиріч прирівнюється до помилки (із наслідками, передбаченими Договором).
22. Згідно з п. 1.6 Договору заявка є обов`язковою, невід`ємною та пріоритетною частиною Договору, а сканована (фото) копія підписаної заявки, яка передана за допомогою засобів електронного зв`язку, має юридичне та/або доказове значення і силу оригінального (паперового) примірника заявки                  (пп. 1.6.1); факт підписання Перевізником заявки є належним та достатнім свідченням того, що Перевізник у повній мірі проінформований Експедитором про вид/особливості вантажу, про вимоги щодо його завантаження/кріплення/перевезення/розвантаження та погодився на дотримання/забезпечення цих вимог (подальші претензії з цього приводу не пред`являються та/або не розглядаються) (пп. 1.6.2); заявка, підписана представниками сторін і скріплена печатками (штампами) Експедитора і Перевізника, є підтвердженою заявкою (пп. 1.6.3).
23. Відповідно до п. 3.1 Договору ціни в Договорі є договірними, встановленими в національній валюті України - гривні. Загальну ціну Договору становить сума усіх цін фрахтів/заявок (ставок за перевезення) за підтвердженими заявками, які було виконано протягом строку дії Договору.
24. Згідно з п. 3.2 Договору ціна фрахту/заявки (ставка за перевезення) і строк її оплати узгоджуються сторонами та зазначається в заявках. Якщо ціну фрахту (ставку за перевезення) визначено в іноземній валюті, то остаточні розрахунки між сторонами здійснюються в гривні за офіційним курсом НБУ на день розвантаження (якщо інше не вказано в заявці), а у випадку, коли сторони визначили розмір неустойки/компенсації в іноземній валюті, то її сплата здійснюється також у гривні за офіційним курсом НБУ на день порушення/події (якщо інше не вказано в заявці).
25. Відповідно до п. 3.5 Договору розрахунки за Договором здійснюються у безготівковій формі протягом п`яти банківських днів після підписання сторонами акта (якщо інше не передбачено у заявці).
26. Згідно з п. 5.5 Договору він набирає чинності з моменту його підписання і діє протягом одного року. Якщо жодна із сторін за тридцять днів до закінчення строку дії Договору письмово не попередить іншу сторону про припинення Договору на майбутнє, то даний Договір зберігає свою чинність для сторін кожного разу на один рік (є пролонгованим). Кількість пролонгацій сторонами не обмежується.
27. 26.09.2019 сторони підписали заявку № 262-2 на перевезення вантажу міжнародного сполучення, згідно з якою Перевізник зобов`язався з 12:00 26.09.2019 до 30.09.2019 доставити вантаж - автомобільні фільтри за маршрутом: Литва - Україна, ставка за перевезення: 30 000,00 грн. У заявці також встановлено умови оплати - безготівковий розрахунок протягом 5 днів при отриманні оригіналів документів (заявка - 2  шт.), рахунок, акт - 2 шт., CMR - 2 шт., оригінали, договір - 2 шт., реєстраційні документи, завірені мокрою печаткою (копія вірна), та за умови відсутності помилок у їх оформленні (а.с. 12). 
28. 30.09.2019 складена міжнародна товаротранспортна накладна типу CMR А № 881421 (а.с. 13).
29. Також, 30.09.2019 між позивачем та відповідачем складено акт № ОУ-0000240 приймання виконаних робіт (а.с. 19).
30. Позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру № СФ-0000238 від 30.09.2019 на оплату наданих транспортних послуг на суму 30 000,00 грн                (а.с. 31).
31. Як вказав позивач, 04.10.2019 на адресу замовника перевезення -                       ТОВ "ІМПЕКСТРАНС ГРУП" поштовим перевізником - Товариством з обмеженою відповідальністю  "НОВА ПОШТА" за експрес-накладною                      № 59000452434946 було направлено документи, які є підставою для здійснення оплати (а.с. 14).
32. Згідно з платіжним дорученням № 1868 від 14.11.2019 відповідач сплатив позивачу 3 000,00 грн, а згідно з платіжним дорученням № 8810119509 від 03.12.2019 - 5 000,00 грн (а.с. 20, 21). 
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
33.  Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
34. Згідно зі ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
35. За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу (ст. 909 ЦК України). 
36. Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 307 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.
37. За перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата (ч. 1 ст. 916 ЦК України).
38. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
39. Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. 
40. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
41. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
42. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
43. Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
44. У рамках виконання умов Договору, 26.09.2019 сторони підписали заявку           № 262-2 на перевезення вантажу міжнародного сполучення, згідно з якою Перевізник зобов`язався з 12:00 26.09.2019 до 30.09.2019 доставити вантаж - автомобільні фільтри за маршрутом: Литва - Україна, ставка за перевезення:           30 000,00 грн. 
45. 30.09.2019 складена міжнародна товаротранспортна накладна типу CMR А № 881421.
46. 30.09.2019 позивачем та відповідачем складено акт № ОУ-0000240 приймання виконаних робіт, яким сторони підтвердили, що транспортні послуги надані без претензій.  
47. У п. 3.5 Договору сторони погодили, що розрахунки за Договором здійснюються у безготівковій формі протягом п`яти банківських днів після підписання сторонами акта (якщо інше не передбачено у заявці).
48. У заявці № 262-2 від 26.09.2019 передбачено такі умови оплати: безготівковий розрахунок протягом 5 днів при отриманні оригіналів документів (заявка - 2 шт.), рахунок, акт - 2 шт., CMR - 2 шт. оригінали, договір - 2 шт., реєстраційні документи, завірені мокрою печаткою (копія вірна), та за умови відсутності помилок у їх оформленні. 
49. На підтвердження надсилання вказаних документів позивач надав суду експрес-накладну № 59000452434946 від 04.10.2019 та копію журналу вихідної кореспонденції, в якій визначено перелік документів, які надіслано згідно з умовами Договору та заявки № 262-2 від 26.09.2019, а саме: договір № 190 про перевезення вантажів від 26.09.2019, заявка № 262-2 від 26.09.2019, рахунок-фактура № СФ-0000228 від 30.09.2019, акт виконаних робіт № ОУ-0000240 від 30.09.2019.  
50. Факт отримання відповідачем вказаних документів сторонами не заперечується.
51. Позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру № СФ-0000238 від 30.09.2019 на оплату наданих транспортних послуг на суму 30 000,00 грн, який частково оплачений відповідачем - у сумі 8 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 1868 від 14.11.2019 та № 8810119509 від 03.12.2019.
52. Доказів оплати наданих послуг перевезення на спірну суму (22 000,00 грн) відповідачем до суду не подано, документів, які б підтверджували безпідставність нарахування боргу у сумі 22 000,00 грн, а також матеріалів, які б спростовували твердження позивача, суду також не надано.
53. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
54. Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.     
55. Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
56. Враховуючи викладене, місцевий господарський суд дійшов вірних висновків про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.  
57. Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, про відсутність підстав для здійснення відповідачем оплати, оскільки позивачем не було вжито усіх заходів, необхідних для належного виконання зобов`язання, адже позивач домовився з відповідачем про розрахунок лише коштами Замовника, і, як зазначає апелянт, жодних листів з уточненням, чи розрахувався Замовник з Експедитором (за Договором), на адресу відповідача не надходило, колегія суддів апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, з огляду на таке.
58. У п. 2.1.3 Договору зазначено, що Експедитор зобов`язаний оплатити послуги Перевізника на погоджених умовах за рахунок Замовника та його коштами.
59. Пунктом 5.4 Договору встановлено, що Експедитор розраховується із Перевізником виключно коштами Замовника та виключно після їх отримання Експедитором.
60. Разом з тим, як встановлено судом вище, п. 3.5 Договору передбачено, що розрахунки за Договором здійснюються протягом п`яти банківських днів після підписання сторонами акта (якщо інше не передбачено в заявці). 
61. Водночас, згідно з п. 1.6.1 Договору заявка є обов`язковою і пріоритетною частиною Договору.
62. Тобто, сторони у Договорі чітко погодили особливості розрахунків за ним, вказавши, що заявка є обов`язковою і пріоритетною частиною Договору. Отже, саме встановленими заявкою умовами щодо строків оплати за надані послуги слід керуватися при визначенні, зокрема, строків виконання зобов`язань з оплати.
63. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, відповідач здійснив часткову оплату наданих позивачем послуг.
64. Крім того, оцінюючи умови п.п. 5.4 та 2.1.3 Договору, колегія суддів зазначає таке.
65. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 212 ЦК України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Якщо настанню обставини недобросовісно перешкоджала сторона, якій це невигідно, обставина вважається такою, що настала.
66. Отже, укладаючи правочин з відкладальною обставиною, його сторони пов`язують виникнення прав і обов`язків за таким правочином з певною обставиною, щодо появи якої в майбутньому у сторін існує лише відповідна вірогідність.
67. Таким чином, на відміну від строку, яким є визначений проміжок часу до відомого моменту або події, яка неминуче має настати, відкладальна обставина має характер такої обставини, що може і не настати.
68. Однак, дослідивши зміст вищезазначених пунктів 2.1.3, 5.4 Договору, колегія суддів зазначає, що положення цих пунктів не є відкладальною обставиною у розумінні ст. 212 ЦК України, оскільки вказана умова Договору стосується лише обов`язку відповідача щодо оплати вартості за договором перевезення, а відкладальна обставина може полягати у діях як однієї із сторін договору, так і третьої особи, яка нею не є, але в будь-якому разі повинна обумовлювати настання (зміну) відповідних прав і відповідних обов`язків обох сторін договору, а не лише однієї з них.
Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 15.05.2019 у справі № 910/13527/17.
69. Стосовно тверджень скаржника про те, що позивачем не було надано суду ліцензії на право міжнародних перевезень, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що наявність можливих порушень ліцензування не входить до предмета доказування в даній справі, з огляду на предмет та підстави заявленого у даній справі позову, а тому не береться судом до уваги. Зазначене свідчить також про відсутність підстав для витребування ліцензії на перевезення міжнародних вантажів, на чому наголошував скаржник в апеляційній скарзі.
70. Оскаржуваним судовим рішенням також було присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 3 900,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Відповідач в апеляційній скарзі жодних доводів та заперечень щодо рішення суду в частині покладення на нього витрат на професійну правничу допомогу не висловив.
71. Водночас, судом встановлено, що в якості доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду першої інстанції договір про правову допомогу від 20.02.2020, укладений між ФОП Бараном Я.О. та адвокатом Лозою Віктором Миколайовичем, ордер серії ТР № 079773 від 27.02.2020 на надання правової допомоги ФОП Барану Я.О. адвокатом Лозою Віктором Миколайовичем, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 507, видане Лозі Віктору Миколайовичу 16.05.2008, акт приймання-передачі наданих послуг від 27.02.2020, квитанцію до прибуткового касового ордера № 06-02 від 27.02.2020 на суму 3 900,00 грн.
72. Колегія суддів зазначає, що вищенаведені докази є достатніми та підтверджують факт понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу у даній справі в суді першої інстанції на зазначену ним суму, які відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача. 
73. Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі  "Суомінен проти Фінляндії", № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі  "Гірвісаарі проти Фінляндії", № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
74. У рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
75. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі  "Трофимчук проти України").
76. За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги                             відсутні. 
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
77. Відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
78. Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
79. З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду Черкаської області від 17.06.2020 у справі № 925/396/20 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування або зміни не вбачається.
Судові витрати.
80. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати ТОВ  "ІМПЕКСТРАНС ГРУП" за подання апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.
81. Щодо викладеної у відзиві на апеляційну скаргу заяви ФОП Барана Я.А. про покладення на відповідача обов`язку відшкодування витрат на правову допомогу адвоката в сумі 3 000,00 грн, понесених у зв`язку з апеляційним оскарженням рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
82. Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
83. Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
84. Згідно з ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
85. Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
86. Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
87. Як вбачається з матеріалів справи, до відзиву на апеляційну скаргу позивачем було додано копії: договору № 2 про правову допомогу від 16.09.2020, акта наданих послуг від 18.09.2020, квитанції до прибуткового касового ордера № 02-09 від 18.09.2020 на суму 3 000,00 грн, ордеру серії ТР          № 079738 на надання правової допомоги ФОП Барану Я.О. у Північному апеляційному господарському суді на підставі договору про надання правової допомоги № 2 від 16.09.2020, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 507 від 16.05.2008.
88. Згідно з п. 1.1 договору № 2 про правову допомогу від 16.09.2020, за цим Договором Повірений - Лоза Віктор Миколайович (далі - Лоза В.М.), адвокат, зобов`язується від імені і за рахунок Довірителя - ФОП Барана Я.О. здійснити наступні дії: надати правову допомогу у спорі з ТОВ  "ІМПЕКСТРАНС ГРУП" під час апеляційного перегляду рішення у справі № 925/396/20. З цією метою: здійснити вивчення та попередню оцінку вимог апеляційної скарги (2 год.); здійснити аналіз судової практики (2 год.); підготувати відзив на апеляційну скаргу (4 год.); вчинити інші дії, необхідні для розгляду справи в апеляційному суді (3 год.).
89. Відповідно до акта наданих послуг від 18.09.2020 Повірений - адвокат Лоза В.М. надав, а Довіритель - ФОП Баран Я.О. прийняв наступні послуги: вивчення та попередня оцінка вимог апеляційної скарги (2 год. 00 хв.); здійснення аналізу судової практики (2 год. 00 хв.); підготовка відзиву на апеляційну скаргу (4 год. 00 хв.); вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи в апеляційному суді (3 год. 00 хв.).
90. При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі    статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
91.    У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
92. Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 904/5047/18).
93. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у додатковій постанові від 06.02.2020 у справі № 916/1830/19, підставою оплати наданої правничої допомоги клієнту за умовами договору є фактичне її надання, що має бути підтверджено належними та допустимими доказами, які б підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону наданих послуг, їх справжність, економічну вигоду й ділову мету. Без цього неможливо перевірити факт надання правової допомоги та встановити обґрунтованість і правомірність її оплати. 
94. Як вже було зазначено, відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. 
95. Виходячи з положень ст. 263 ГПК України, відзив на апеляційну скаргу - це процесуальний документ, який має містити обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги.
96. Таким чином, враховуючи, що розгляд апеляційної скарги                                ТОВ  "ІМПЕКСТРАНС ГРУП" на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.06.2020 у справі № 925/396/20 здійснюється в порядку письмового провадження без проведення судового засідання, захист адвокатом інтересів ФОП Барана Я.О. у суді апеляційної інстанції у даному випадку має втілюватись передусім у відзиві на апеляційну скаргу. 
97. Проте, відзив ФОП Барана Я.О. на апеляційну скаргу                                         ТОВ  "ІМПЕКСТРАНС ГРУП" у даній справі судом залишено без розгляду на підставі ст. 118 ГПК України як такий, що поданий після закінчення строку для подання відзиву на апеляційну скаргу, встановленого в ухвалі про відкриття апеляційного провадження (про що зазначено вище), а отже, доводи, викладені в ньому, не враховуються судом при розгляді даної справи в апеляційному порядку. 
98. Таким чином, викладена ФОП Бараном Я.А. у відзиві на апеляційну скаргу заява про покладення на відповідача обов`язку відшкодування витрат на правову допомогу адвоката в сумі 3 000,00 грн, понесених у зв`язку з апеляційним оскарженням рішення, не відповідає критерію обґрунтованості, у зв`язку з чим не підлягає задоволенню.
99. За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції відмовляє у задоволенні зазначеної заяви ФОП Барана Я.А., викладеної у відзиві на апеляційну скаргу.   
Керуючись ст.ст. 74, 123, 126, 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю  "ІМПЕКСТРАНС ГРУП" залишити без задоволення. 
2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 17.06.2020 у справі              № 925/396/20 залишити без змін.
3. Поновити дію рішення Господарського суду Черкаської області від 17.06.2020 у справі № 925/396/20. 
4. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника. 
5. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.
6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 16.11.2020 
(у зв`язку з перебуванням  колегії суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, Ходаківської І.П., Владимиренко С.В. 02.11.2020 у відпустці, а головуючого судді Демидової А.М. з 03.11.2020 по 13.11.2020 включно на лікарняному, повний текст постанови складено та підписано у перший робочий день після виходу судді Демидової А.М. з лікарняного - 16.11.2020)

Головуючий суддя                                                            А.М. Демидова 

Судді                                                                                І.П. Ходаківська

                                                                                С.В. Владимиренко