ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2020 року          м.Дніпро         Справа №  904/1218/20
м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 207
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Березкіної О.В. (доповідач),
суддів:  Широбокової Л.П., Орєшкіної  Е.В.
Секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.   
Представники сторін:
від позивача: Ходаковський О.О., виписка з ЄДР №б/н  від 05.02.2020 р.,  керівник;
представник відповідача не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений судом належним чином
розглянувши у відкритому судовому засіданні  апеляційну скаргу      Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ФІДЛАЙФ" 
на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2020 року (суддя Манько Г.В.) у справі № 904/1218/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ФІДЛАЙФ" 
до Приватного підприємства "ДІАМІС" 
про стягнення 419 471 грн. 29 коп.  
 
ВСТАНОВИВ:

          Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ФІДЛАЙФ" звернувся до Приватного підприємства "ДІАМІС" із  позовом  про стягнення заборгованості за договором поставки товару № 409 від 20.03.2019р. у розмірі 419 471 грн. 29 коп., з яких основного боргу 278 174 грн. 00 коп., пені 50 906 грн.  95 коп., штрафу 27 817 грн. 40 коп., відсотків за користування чужими грошовими коштами - 60 920 грн. 11 коп., інфляційних втрат - 1 652 грн. 83 коп.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2020 року у справі № 904/1218/20 в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ФІДЛАЙФ" звернувся з апеляційною скаргою, в якій  просив рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/1218/20 від 23.06.2020 року скасувати повністю, та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
В обґрунтування своєї скарги  апелянт посилається на те, що  суд неповно  з`ясував обставини справи, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про   недоведеність  поставки товару позивачем.
До апеляційної скарги позивачем надано докази, які не були ним долучені  до позовної заяви   та під час розгляду    справи в суді першої інстанції, які    підтверджують   поставку товару за договором.
В обґрунтування неможливості подання  цих доказів суду першої інстанції, позивач посилається на те, що  внаслідок   грубого порушення трудових обов`язків  юристом підприємства, який неналежним чином  виконував свої обов`язки,  на підприємстві була проведена перевірка, під час якої   були  виявлені оригінали  видаткових накладних  на поставку та товарно-транспортні накладні,   які стосуються   правовідносин з відповідачем.
Позивач вважає  ці обставини  поважними для того, щоб  суд апеляційної інстанції прийняв   означені докази.
Вирішуючи питання щодо  поважності причин  неподання доказів суду першої інстанції та можливість їх долучення до матеріалів справи, колегія суддів  виходить з наступного.
          Відповідно до  статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції досліджує  докази, що стосуються фактів, на які  учасники справи посилаються  в апеляційній скарзі та ( або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових  випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали  від нього.
З матеріалів справи  вбачається, що позивачем до позовної заяви на підтвердження  своїх вимог щодо  поставки товару за договором, надані договір поставки, специфікації, а також  податкові накладні про здійснення   між сторонами господарської діяльності,  подані та прийняті  Державною податковою службою України.
Наказом  директора ТОВ «Торговий дім «Фідлайф» була створена робоча група для проведення інвентаризації первинних документів , які складалися  у період з 01.03.2019 року по 31.12.2019 року ( а.с. 75), за наслідком  якої  юрисконсульту підприємства оголошена догана за неналежне   виконання службових  обов`язків, яке виявилось  у порушенні  порядку обліку первинних  документів.
З огляду на вищезазначені обставини та з урахуванням  того, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави, колегія суддів вважає за можливе прийняти  докази, надані  позивачем   на підтвердження своїх вимог.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.08.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ФІДЛАЙФ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2020 року (суддя Манько Г.В.) у справі № 904/1218/20. Розгляд справи № 904/1218/20 призначено у судовому засіданні на 20.10.2020 року на 09:30 год. 
В судовому засіданні представник позивача пітримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції скасувати, задовольни апеляційну скаргу, а   відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.104, т.1).
Заслухавши доповідь судді-доповідача,  дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний  апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга  підлягає  частковому задоволенню  з наступних підстав.
З матеріалів справи  вбачається, що 20.03.2019р.          товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ФІДЛАЙФ" та приватним підприємством "ДІАМІС"  підписано договір №409 поставки товару (далі Договір).
Згідно п. 1.1 Договору постачальник зобов`язується передати, а Покупець прийняти і оплатити повнораціонні комбікорми та/або білково-вітамінно-мінеральні концентрати, надалі іменовані "Товар", у кількості, асортименті, за номенклатурою, ціною і умовами поставки згідно цього Договору та Специфікацій до нього, які є невід`ємною частиною Даного Договору.
В п. 1.2 Договору вказано, що кожна Специфікація є окремою угодою, укладеною в рамках Договору. Кожна наступна Специфікація не відміняє та не призупиняє дію попередньої Специфікації ні повністю, ні в частині,  якщо тільки в ній не вказано інше. У випадку, якщо умови поставки Товару, порядок і терміни його оплати Покупцем, зазначені в підписаних, Сторонами Специфікаціях суперечать положенням цього Договору, обов`язковими для виконання Сторонами і пріоритетними по відношенню до положень цього Договору є положення підписаних Сторонами  Специфікацій.
Умовами п. 2.1 Договору визначено, що  Покупець зобов`язується попередньо не пізніше, ніж за п`ятнадцять днів до закінчення поточного місяця, письмово погодити терміни поставки, кількість, асортимент та ціну Товару на наступний календарний місяць (умова для поставок партій товару більше ніж 50 т/міс);  Прийняти Товар належної якості в зазначені терміни та своєчасно оплатити поставлений Постачальником Товар.
Постачальник зобов`язується в погодженні в Специфікації терміни здійснити поставку Товару Покупцю (п. 2.2 Договору).
Відповідно до п. 3.2 Договору кількість товару, що поставляється за цим Договором, визначається в цих специфікаціях.
В п. 3.8 Договору вказано, що порядок, методи та способи прийому - передачі Товару по кількості та якості визначається відповідно до Інструкції П-6 та Інструкції П-7.
Право власності  на партію Товару, а також ризики знищення,  пошкодження,  псування, втрати Товару, переходять від Постачальника до Покупця після вивантаження товару на складі Покупця ( п. 3.9 Договору).
Умовами п. 3.10 Договору визначено, що сторони  дійшли  згоди,  що  на  всі   поставки  Товару,  оформлені  підписаними  Сторонами  видатковими накладними, здійснені протягом строку дії цього Договору, поширюються всі норми цього Договору, в тому числі щодо умов і термінів оплати Товару і санкцій за несвоєчасну оплату Товару.
Відповідно до п. 4.1. Договору Ціна за одиницю Товару узгоджується Сторонами для кожної партії окремо і вказується в Специфікаціях до цього Договору. Сторони погодили, що всі ціни вказані в цьому Договорі та додатках до нього є звичайними цінами. 
Згідно п. 4.2.Договору, ціни узгоджені  в  Специфікаціях діють, як  правило, у  відповідному  календарному  місяці, але  можуть змінюватися з урахуванням домовленості Сторін.
В  п.4.3.          Договору зазначено, що після   підписання   Сторонами   цього   Договору   -   Специфікацій,   які   встановлюють   ціну   поставленою Постачальником Товару, така ціна може бути змінена тільки за взаємною згодою Сторін, оформленою шляхом підписання відповідної додаткової угоди.
Оплата поставленого за цим Договором Товару здійснюються Покупцем шляхом 100% передплати вартості Товару на банківський рахунок Постачальника, якщо інший порядок та строки оплати не вказані Сторонами в Специфікаціях. ( п. 5.1 Договору).
Відповідно до п. 5.2. Договору Покупець зобов`язаний повідомити Постачальника про здійснення платежу на наступний день з моменту списання грошових коштів з рахунку Покупця, з додатком копії платіжного доручення та/або інших документів. При цьому передбачені в цьому пункті Договору платіжні документи повинні містити посилання на призначення платежу, номер і дату Договору номер і дату Специфікації.
Згідно п. 5.3. Договору у разі порушення Покупцем строків оплати Товару, визначеного в п. 5.1. цього Договору, Постачальник має право нарахувати і вимагати оплати Покупцем відсотків відповідно до ст. ст. 536, 694 ЦК України в сумі 0,1% від не сплаченої (не своєчасно сплаченої) суми платежу за кожний день прострочення платежу, починаючи з дня коли Товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.
В п. 7.1 Договору при невиконанні чи неналежному виконанні Сторонами зобов`язань за Договором вони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України.
          У разі порушення термінів оплати передбачених у Договорі (у Специфікації) Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. У разі порушення термінів оплати більш ніж на 30 календарних днів, крім пені, Покупець сплачує Постачальнику штраф у розмірі 10% від суми простроченого платежу на день його виникнення (п. 7.2 Договору).
Відповідно до п. 10.2 Договір вважається розірваним або зміненим з моменту підписання сторонами відповідної угоди про зміну або розірвання договору.
В специфікації №1 до договору №409 поставки товару від 20.03.2019р. зазначено, що загальна вартість товару по специфікації орієнтовано складає 205920 грн.
В специфікації №2 до договору №409 поставки товару від 20.03.2019р. зазначено, що загальна вартість товару по специфікації орієнтовано складає 911 000 грн.
Звертаючись до  Приватного підприємства "ДІАМІС" із  позовом  про стягнення заборгованості за договором поставки товару № 409 від 20.03.2019р. у розмірі 419 471 грн. 29 коп., з яких основного боргу 278 174 грн. 00 коп., пені 50 906 грн.  95 коп., штрафу 27 817 грн. 40 коп., відсотків за користування чужими грошовими коштами - 60 920 грн. 11 коп., інфляційних втрат - 1 652 грн. 83 коп., позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ФІДЛАЙФ" посилався  на  невиконання  відповідач  зобов`язань з оплати  поставленого за договором товару.
Відмовляючи у задоволенні  позовних вимог, господарський суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав докази  отримання відповідачем товару (видаткових накладних). 
          Проте, з огляду на надані  позивачем докази,  які  він  не надав  суду першої інстанції з  поважних причин,  колегія суддів вважає такі  висновки такими, що зроблені на підставі неповно з`ясованих обставин.
          За правилами ч. 1 ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України. 
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
          Як вбачається з доказів,   наданих позивачем, на підставі видаткової накладної  № 765 від 21 березня 2019 року, ТОВ «Торговий дім «Фідлайф»  поставив  ПП «Діаміс»  повнораціонний комбікорм за договором поставки № 409 від 20.03.2019 року у кількості  22,3 т.  на суму  191 334 грн.( а.с. 79); на підставі видаткової  накладної  № 767  від 21.0 3.2019 року ТОВ «Торговий дім «Фідлайф»  поставив  ПП «Діаміс»  повнораціонний комбікорм за договором поставки № 409 від 20.03.2019 року у кількості  3 т.  на суму  2574 грн.( а.с. 79).
За умови пункту 5.1 Договору, та умов, визначених у Специфікації № 1 та № 2 оплата  за товар здійснюється покупцем на розрахунковий рахунок постачальника шляхом  перерахування 100% його вартості  до 15.07.2019 р. ,  з моменту постачання зазначеної у специфікації партії товару.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Оскільки на підставі вищезазначених видаткових накладних по договору  Позивач поставив, а Відповідач отримав товар за узгодженою ціною, проте не  оплатив вартість поставленого товару, отримання даного товару підтверджується  підписом та печаткою відповідача, а тому    позовні вимоги   в цій частині  підлягають задоволенню та    до стягнення  з відповідача належить 217 074 грн.  боргу за поставлений  на підставі даних видаткових накладних, товар.
          В іншій частині вимоги позивача не підлягають  задоволенню, оскільки ним не надано доказів поставки товару на іншу суму.
          При цьому, оцінюючи  товарно-транспортні накладні, надані позивачем, колегія суддів зазначає, що   вони не є належним доказом здійснення поставки, оскільки не містять печатки  відповідача,  а  підпис особи, яка  отримала товар, не  ідентифікована. 
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
На особу, яка допустила неналежне виконання зобов`язання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, в тому числі передбачені статтями 611, 625 ЦК України.
Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно із ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Пунктом 7.2 Договору передбачено, що у разі порушення термінів оплати передбачених у Договорі (у Специфікації) Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. У разі порушення термінів оплати більш ніж на 30 календарних днів, крім пені, Покупець сплачує Постачальнику штраф у розмірі 10% від суми простроченого платежу на день його виникнення (п. 7.2 Договору).
          Оскільки   прострочка оплати  поставленого товару  у відповідності до умов договору та специфікацій почалась з 16.07.2019 року,  то  з урахуванням ст. 232 ГК України, до стягнення на користь позивача   підлягає  34 796,19 грн. пені та  21 707,40 грн. штрафу.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки відповідач прострочив виконання  грошового зобов`язання, то на користь позивача підлягає стягненню 1948,84 грн. інфляційних втрат виходячи з простроченої суми - 217074грн.
          Таким чином,    з огляду на те, що  суд першої інстанції, розглядаючи справу   неповно з`ясував обставини справи,  оскільки не надав оцінки   податковим накладним,  наданим позивачем на підтвердження здійснення господарської операції,   внаслідок чого  передчасно   відмовив у задоволенні позовних вимог,  рішення суду першої інстанції підлягає  скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Оскільки  колегія суддів дійшла висновку про  часткове задоволення позовних вимог,  судові витрати підлягають розподілу пропорційно  задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

     Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ФІДЛАЙФ"  - задовольнити частково.
Рішення Господарського суду Дніпропетровськоїї області від 23.06.2020 року (суддя Манько Г.В.) у справі № 904/1218/20  - скасувати.
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з Приватного підприємства "ДІАМІС" ( ЄДРПОУ 37555283)  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ФІДЛАЙФ" ( ЄДРПОУ 40514620) 217 074 грн. основного боргу, 1948,84грн. інфляційних втрат, 34 796,19 грн. пені, 21707,40грн. штрафу, а також судові витрати в розмірі 4132,90грн. за подання позовної заяви та судові витрати в розмірі 6199,35грн. за подання апеляційної скарги.
В іншій частині вимог - відмовити.
Видачу відповідного наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, відповідно до ст.327 Господарського процесуального кодексу України доручити Господарському суду Дніпропетровської області. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, передбаченому ст. 287 ГПК України.
Повний текст постанови виготовлено та підписано 04.11.2020року.

Головуючий суддя                                                                                         О.В.Березкіна   

Суддя                                                                                                              Л.П.Широбокова

Суддя                                                                                                              Е.В.Орєшкіна