ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" жовтня 2020 р.                                                                     Справа №926/91/16
м. Львів

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів: 
Гриців В.М. (головуючий), Дубник О.П., Зварич О.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-центр «Буковинський» на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 24 червня 2020 року (суддя Проскурняк О. Г., повний текст складено 25 червня 2020 року) за результатами розгляду скарги на бездіяльність головного державного виконавця у справі №926/91/16 за позовом Чернівецької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес-центр Буковинський про стягнення заборгованості та пені згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки у сумі 1 181 136,00 грн
ВСТАНОВИВ:
Господарський суд Чернівецької області рішенням від 23 травня 2016 року у справі №926/91/16 присудив стягнути з  Товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес-центр  Буковинський  на користь Чернівецької міської ради заборгованість у загальній сумі 1181136,00 грн. 
Львівський апеляційний господарський суд постановою від 04 серпня 2016 року залишив без змін рішення Господарського суду Чернівецької області від 23 травня 2016 року у справі №926/91/16. 
22 серпня 2016 року Господарський суд Чернівецької області видав наказ № 926/91/16 на примусове виконання рішення.
04 червня 2020 року Чернівецька міська рада (стягувач) звернулась до Господарського суду Чернівецької області із скаргою на бездіяльність державного виконавця, просила суд:
- визнати незаконною бездіяльність головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Антишиної Галини Михайлівни в межах виконавчого провадження №52532867, щодо організації виконання наказу Господарського суду Чернівецької області від 22 серпня 2016 року № 926/91/16;
- зобов`язати вказаного державного виконавця вжити заходів з організації виконання наказу Господарського суду Чернівецької області від 22 серпня 2016 року №926/91/16. (а.с.1-21, т.2).
Скарга мотивована тим, що стягувач 04 жовтня 2016 року пред`явив до виконання наказ Господарського суду Чернівецької області від 22 серпня 2016 року №926/91/16 на примусове виконання рішення суду про стягнення з боржника 1  181 136,00 грн.
Постановою державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Антишиною Г.М. від 04 жовтня 2016 року відкрито виконавче провадження №52532867. У період з 04 жовтня 2016 року по 26 травня 2017 року винесено постанову про арешт коштів боржника від 15 листопада 2016 року, постанови про арешт майна боржника від 26 грудня 2016 року та від 31 березня 2017 року, однак не були ефективними чи дієвими. З 31 березня 2017 року по день подання скарги державний виконавець не здійснювала будь-яких заходів примусового виконання судового рішення усупереч ст. 18 Закону Україну «Про виконавче провадження», чим проявила бездіяльність.
Господарський суд Чернівецької області ухвалою від 15 червня 2020 року залучив до участі у розгляді скарги - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та витребував у Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ): копії матеріалів виконавчого провадження АСВП № 52532867 з примусового виконання наказу № 926/91/16 від 22 серпня 2016 року.
Господарський суд Чернівецької області ухвалою від 24 червня 2020 року у справі №926/91/16 задовольнив частково скаргу Чернівецької міської ради № 01/02-18-6814/1 від 03 червня 2020 року на бездіяльність головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції Антишиної Галини Михайлівни; визнав неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції Антишиної Галини Михайлівни в межах виконавчого провадження № 52532867, щодо організації виконання наказу Господарського суду Чернівецької області від 22 серпня 2016 року № 926/91/16. Залишив без розгляду скаргу Чернівецької міської ради № 01/02-18-6814/1 від 03 червня 2020 року в частині вимог, щодо зобов`язання державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції Антишиної Галини Михайлівни вжити заходів з організації виконання наказу Господарського суду Чернівецької області від 22 серпня 2016 року № 926/91/16.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідно до матеріалів виконавчого провадження №52532867 з примусового виконання наказу № 926/91/16 від 22 серпня 2016 року, головним державним виконавцем Другого відділу ДВС у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Антишиною Галиною Михайлівною не вчинено встановлених статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» всієї сукупності дій та не вжито необхідних заходів для примусового виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 23 травня 2016 року.
Апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 24 червня 2020 у справі №926/91/16 подало Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес-центр «Буковинський» (відповідач, боржник). Просить скасувати ухвалу повністю та залишити без розгляду скаргу Чернівецької міської ради № 01/02-18-6814/1 від 03 червня 2020 року.
Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, адже державний виконавець Антишина Г. М. 15 листопада 2016 року винесла постанову про арешт коштів боржника на рахунках в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві у межах суми 1 288 349,15 грн. 26 грудня 2016 року винесено постанову арешт майна боржника – всі транспортні засоби, 31 березня 2017 року винесено постанову арешт майна боржника – все нерухоме майно, що належить боржнику.
Ці вчинені дії передбачені ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» та позбавили можливості відповідача/боржника розпорядитися у будь-який спосіб своїм майном, коштами на рахунках тощо, загалом вчиняти інші дії з майном і рахунками в банку.
Зважаючи, що апелянт зазначив, що державний виконавець не здійснював будь-яких заходів примусового виконання рішення і про це було відомо апелянту та ураховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду викладі у постанові від 13 березня 2019 року у справі №920/149/18, суд у силу ст. 118, 341, 342 суд повинен був залишити скаргу без розгляду, адже апелянт не подав клопотання про визнання причин пропуску строку поважними та його поновлення. 
Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 16 липня 2020 року відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-центр «Буковинський» на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 24 червня 2020 за результатами розгляду скарги на бездіяльність головного державного виконавця у справі №926/91/16. Ухвалою від 28 серпня 2020 року суд призначив розгляд справи на 01 жовтня 2020 року та вказав, що участь у судовому засіданні не є обов`язковою. 
Учасникам справи належним чином повідомлено про дату і місце проведення судового засідання, про що є підтвердження у матеріалах справи. 
Учасники справи у судове засідання не з`явилися, заяв, клопотань чи відзивів на апеляційну скаргу суду не надходило.
За приписами частини першої статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. 
Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. 
Західний апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу та матеріали справи і вважає, що ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 24 червня 2020 за результатами розгляду скарги на бездіяльність головного державного виконавця у справі №926/91/16 належить залишити без змін з таких підстав:
Обставини справи: 
Господарський суд Чернівецької області рішенням від 23 травня 2016 року у справі №926/91/16, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 04 серпня 2016 року, задовольнив позов Чернівецької міської ради; стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес-центр Буковинський на користь Чернівецької міської ради 1  181 136,00 грн. 
22 серпня 2016 року Господарський суд Чернівецької області видав наказ № 926/91/16 про примусове виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 23 травня 2016 року у справі №926/91/16.
З наявних у матеріалах справи копій документів виконавчого провадження №52532867 (т.2, а.с. 107) видно, що:
04 жовтня 2016 року стягувач звернувся до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції із заявою про примусове виконання рішення.
Головний державний виконавець Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Антишина Галина Михайлівна у виконавчому провадженні №52532867:
- 04 жовтня 2016 року винесла постанову про відкриття виконавчого провадження №52532867 з примусового виконання наказу Господарського суду Чернівецької області від 22 серпня 2016 року №926/91/16;
- 13 жовтня 2016 року винесла постанову про відкладення провадження виконавчих дій у виконавчому провадженні №52532867;
- 15 листопада 2016 року винесла постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, витрат виконавчого провадження; про арешт коштів боржника на рахунках в АТ «Райфайзен Банк Аваль»;
- 26 грудня 2016 року винесла постанову про арешт майна боржника (чотири транспортні засоби);
- 31 березня 2017 року винесла постанову про арешт нерухомого майна, що належить боржнику (без опису);
- 26 травня 2017 року винесла постанову про розшук майна боржника (транспортних засобів);
- 18 жовтня 2017 року винесла постанову про опис та арешт майна боржника;
- 30 жовтня 2017 року винесла постанову про передачу виконавчого провадження №52532867 у зв`язку з реорганізацією Другому відділу державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області. 
30 листопада 2017 року головний державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Антишина Галина Михайлівна винесла постанову про прийняття виконавчого провадження №52532867 з примусового виконання наказу Господарського суду Чернівецької області від 22 серпня 2016 року №926/91/16. 
04 червня 2020 року головний державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби у мусті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Антишина Галина Михайлівна винесла постанову про передачу виконавчого документа наказу Господарського суду Чернівецької області від 22 серпня 2016 року №926/91/16 у Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 
04 червня 2020 року Чернівецька міська рада (стягувач) звернулась до суду із скаргою № 01/02-18-6814/1 від 03 червня 2020 року на бездіяльність головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Антишиної Галини Михайлівни у виконавчому провадженні №52532867 виконання наказу Господарського суду Чернівецької області від 22 серпня 2016 року № 926/91/16. 
Предметом апеляційного оскарження є ухвала Господарського суду Чернівецької області від 24 червня 2020 року у справі № 926/91/16, якою суд визнав незаконною бездіяльність головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Антишиної Галини Михайлівни в межах виконавчого провадження №52532867 щодо організації виконання наказу Господарського суду Чернівецької області від 22 серпня 2016 року № 926/91/16. 
Згідно з статтею 129 Конституції України одним із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.
За приписами статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Статтею 19 Конституції України установлено обов`язок органів державної влади, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
  326   судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Згідно з статтею 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. 
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (ч.1 ст.5 названого Закону).
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» установлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Заходами примусового виконання рішень є зокрема: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб органів ДВС передбачено частинами першою та п`ятою  статті 74  Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження». Згідно із цими нормами рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.
Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державних виконавців, інших посадових осіб органів державної виконавчої служби та приватних виконавців під час виконання судових рішень урегульовано розділом VІ "Судовий контроль за виконанням судових рішень" Господарського процесуального кодексу України.
  Так, згідно зі  статтею 339 ГПК України  сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього  Кодексу, порушено їхні права. Одночасно підпунктом «а» частини першої  статті 341 ГПК України  встановлено, що відповідну скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права. 
З наданих суду першої інстанції матеріалів виконавчого провадження №52532867 видно, що 30 листопада 2017 року Антишина Галина Михайлівна - головний державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (у подальшому головний державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції) винесла постанову про прийняття виконавчого провадження №52532867 з примусового виконання наказу Господарського суду Чернівецької області від 22 серпня 2016 року №926/91/16. 
А 04 червня 2020 року головний державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Антишина Галина Михайлівна винесла постанову про передачу виконавчого документа наказу Господарського суду Чернівецької області від 22 серпня 2016 року №926/91/16 у Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 
Отже, з 31 листопада 2017 року до 04 червня 2020 року у виконавчому провадженні №52532867 не було вчинено жодних дій з примусового виконання наказу Господарського суду Чернівецької області від 22 серпня 2016 року №926/91/16, що свідчить про бездіяльність державного виконавця.
У матеріалах справи відсутні докази протилежного, а також відсутні докази виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 23 травня 2016 року у справі №926/91/16. 
Головний державний виконавець Антишина Галина Михайлівна не подала доказів на спростування скарги Чернівецької міської ради, не оскаржила в апеляційному порядку ухвали Господарського суду Чернівецькій області від 24 червня 2020 року у справі № 926/91/16, не подала відзиву на апеляційну скаргу боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-центр «Буковинський».
На підставі наведеного апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправну бездіяльність головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції Антишиної Галини Михайлівни щодо організації виконання наказу Господарського суду Чернівецької області від 22 серпня 2016 року №926/91/16 в межах виконавчого провадження № 52532867.
Викладене спростовує доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-центр «Буковинський» (боржник) про вжиття державним виконавцем у виконавчому провадженні №52532867 усіх дій з примусового виконання наказу Господарського суду Чернівецької області від 22 серпня 2016 року №926/91/16, передбачених статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження».
Суд відхиляє доводи апелянта про пропуск Чернівецькою міською радою строку подання скарги, оскільки з наявних у справі доказів видно, що Чернівецька міська рада 28 травня 2020 року отримала інформацію про стан виконавчого провадження 52532867, а скаргу на бездіяльність державного виконавця подала 04 червня 2020 року, тобто у десятиденний строк з дня, коли дізналася про порушення її права. 
За позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 920/149/18, про правові висновки у якій зазначає боржник, судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси фізичних та юридичних осіб, а виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження, яким досягається кінцева мета правосуддя - захист інтересів фізичних та юридичних осіб і реальне поновлення їхніх порушених прав. Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.
Рішення Господарського суду Чернівецької області від 23 травня 2016 року у справі №926/91/16 про стягнення з  Товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес-центр  Буковинський  на користь Чернівецької міської ради заборгованість у загальній сумі 1181136,00 грн не виконано. 
На підставі наведеного апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправну бездіяльність головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції Антишиної Галини Михайлівни щодо організації виконання наказу Господарського суду Чернівецької області від 22 серпня 2016 року № 926/91/16 в межах виконавчого провадження № 52532867. 
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Господарський суд Чернівецької області ухвалив рішення від 24 червня 2020 у справі №926/91/16 з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак оскаржене рішення належить залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-центр «Буковинський» - без задоволення.
Відповідно до положень частини 5 статті 240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
Керуючись ст.129, 269, 270, 271 276, 281, 282, 283, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд 
 ПОСТАНОВИВ:
Ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 24 червня 2020 у справі №926/91/16 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-центр «Буковинський» - без задоволення. 
Судовий збір, сплачений скаржником при поданні апеляційної скарги, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес-центр «Буковинський».

Постанова набирає законної сили з дня прийняття.
Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.
Повний текст постанови складено 26 жовтня 2020 року.

Головуючий-суддя                                                            В.М.Гриців

Суддя                                                  О.П. Дубник

           Суддя                                                            О.В.Зварич