ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження №33/821/520/20 Справа № 711/4996/20 	  	Головуючий по першій інстанції Угорчук В.В.	
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП  	Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю.В.  	

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 р.   м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – Горобця С.О. на постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 14 вересня 2020 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою:  АДРЕСА_2 , працюючого водієм ПП «Сантранссервіс» м.Черкаси,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-
в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 282191 від 05.07.2020, ОСОБА_1 05.07.2020 о 02 год. 48 хв. в м.Черкаси по б-ру Шевченка, 277 керував автомобілем «Mercedes-Benz» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Постановою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 14 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1  ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.
Не погодившись із оскаржуваною постановою, захисник ОСОБА_1 – Горобець С.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 14 вересня 2020 року скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1  ст.130 КУпАП.
В апеляційній скарзі посилається на те, що у протоколі не зазначено, що водієві пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння з використанням технічних засобів поліцейським, а також те, що водій відмовився від проходження такого огляду. Також в протоколі не зазначено, що водій відмовився і від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, від якого водій не відмовлявся, що підтверджується самим відео на яке посилається суд першої інстанції, на якому видно, що поліцейськими при зупинці автомобіля та при спілкуванні з його водієм, спочатку не пропонувалося проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки.
Зазначає, що пояснення свідків є бланкетними та не висвітлюють всі обставини події від очевидців. Окрім того, у зазначених поясненнях різниця місце вчинення правопорушення, а саме, б-р Шевченка, 270, тоді як у протоколі – б-р Шевченка, 277, що не відповідає ст.256 КУпАП.
Вказує, що у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги такий огляд у закладі охорони здоров`я. Також матеріали справи не містять доказів відсторонення водія від керування транспортним засобом та підтверджуючих даних щодо не притягнення водія повторно упродовж року за аналогічне правопорушення.
Одночасно вказує, що судом першої інстанції відмовлено у задоволенні клопотання про виклик свідків, тоді як їх письмові пояснення не можуть братися до уваги, якщо вони не надали показання в судовому засіданні під присягу.
Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку ОСОБА_1 про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.
Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст. 254-256 КУпАП.
Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають. 
Незважаючи на позицію захисника ОСОБА_1 – Горобця С.О. про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 282191 від 05.07.2020, згідно якого, що ОСОБА_1 05.07.2020 о 02 год. 48 хв. в м.Черкаси по б-ру Шевченка, 277 керував автомобілем «Mercedes-Benz» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП; 
- пояснень від 05.07.2020, отриманих від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких, водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в КЗ «ЧОНД» та за допомогою приладу «Драгер»;
- рапорту інспектора взводу №2 роти №3 БУПП в Черкаській області Малюти В.П. про те, що 05.07.2020 близько 02:48 год. по б-ру Шевченка помічено автомобіль Mercedes Е 220 номерний знак НОМЕР_1 котрий рухався підозріло міняючи смуги руху проїжджої частини без покажчиків повороту. Зупинивши даний автомобіль та під час спілкування з його водієм ОСОБА_1 у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. В присутності двох свідків водій ухилився від проходження огляду у встановленому законом порядку (поводився агресивно, виражався нецензурною лайкою, намагався піти з місця правопорушення). В зв`язку із чим на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності. 
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 – Горобець С.О. посилається на те, що у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги такий огляд у закладі охорони здоров`я. Вважаю дані доводи апелянта неприйнятними, оскільки зазначене направлення, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої 09.11.2015 року № 1452/735 необхідне безпосередньо при проведенні огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, тоді як ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП – відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Неспроможними є доводи апелянта про те, що у протоколі не зазначено, що водієві пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння з використанням технічних засобів поліцейським, а також його відмову від проходження такого огляду у закладі охорони здоров`я, від якого водій не відмовлявся, що підтверджується самим відео на яке посилається суд першої інстанції, на якому видно, що поліцейськими при зупинці автомобіля та при спілкуванні з його водієм, спочатку не пропонувалося проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, оскільки судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги досліджено наявний у матеріалах справи відеозаписи з відеореєстраторів поліцейських, наявні у матеріалах даної справи, які в сукупності підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Також неспроможними є доводи апеляційної скарги, що пояснення свідків є бланкетними та не висвітлюють всі обставини події від очевидців, та у яких різниця місце вчинення правопорушення, а саме, б-р Шевченка, 270, тоді як у протоколі – б-р Шевченка, 277, що не відповідає ст.256 КУпАП, так-як не спростовують висновків місцевого суду про відмову ОСОБА_1 від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 – Горобець С.О. також посилається на те, що матеріали справи не містять доказів відсторонення водія від керування транспортним засобом та підтверджуючих даних щодо не притягнення водія повторно упродовж року за аналогічне правопорушення. Вважаю зазначені доводи апелянта такими, які не підлягають до задоволення, оскільки вони не є самостійною підставою для скасування законного рішення суду першої інстанції та не спростовують наявність правопорушення в діях водія ОСОБА_1 , який відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Крім того, із вищезазначених відеозаписів вбачається, що працівники поліції неодноразово роз`яснювали ОСОБА_1 про виклик тверезого водія, зокрема, водія таксі для керування його автомобілем. 
Тоді як відсутність підтверджуючих даних щодо не притягнення водія повторно упродовж року за аналогічне правопорушення у даному випадку не є необхідною, оскільки не впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції відмовлено у задоволенні клопотання про виклик свідків, тоді як їх письмові пояснення не можуть братися до уваги, якщо вони не надали показання в судовому засіданні під присягу є неспроможними, оскільки відповідно до ст.272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.
Тобто, з даної норми закону слідує, що виклик свідків є правом суду, а не його обов`язком, тоді як наявні у матеріалах справи пояснення свідків містять всю необхідну для суду інформацію, яка підлягала встановленню по даній справі.
Дослідивши вказані докази і оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достовірності в їх сукупності, вважаю винуватість ОСОБА_1 доведена.
Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33,34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.
З огляду на викладене, вважаю, що постанова Придніпровського районного суду м.Черкаси від 14 вересня 2020 року щодо  ОСОБА_1  є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні. 
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, - 

п о с т а н о в и в:

Постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 14 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, – залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – Горобця С.О., – без задоволення. 
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба