ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/3144/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: В.П. Тимошенко

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  23 грудня 2020 року                                                                                            м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Черпіцької Л.Т., суддів: Глущенко Я.Б., Пилипенко О.Є., за участю секретаря: Зуєнка Д.П., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від   16 вересня 2020 року   у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Черкаської області   про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И Л А:
12 серпня 2020 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1  з позовною до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якій просить:
1) визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не проведення перерахунку та невиплати пенсії позивачу з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням, а саме: щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 55821,76 грн;
2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням, а саме, щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 55821,76 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням вона у складі грошового забезпечення фактично отримав щомісячну додаткову грошову винагороду, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, тому підлягає включенню до грошового забезпечення при призначенні пенсії за вислугу років. При цьому посилається на правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №522/2738/17.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від  16 вересня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що згідно довідки командира військової частини НОМЕР_1 від 15.07.2020 №126 про нараховані та виплачені види грошового забезпечення, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (крім грошової допомоги при звільненні) за період з серпня 2016 по серпень 2018 року щомісячна додаткова грошова винагорода в сумі 58748,41 грн має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії, за умови, що   при її виплаті щомісяця утримувався єдиний внесок.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та недотриманням норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, пенсію позивачу обчислено із грошового забезпечення 8773,06 грн., визначеного згідно статті 43 Закону України №2262-ХІІ, Порядку №45 та грошовим атестатом і довідкою про щомісячні додаткові види грошового забезпечення від 22.10.2018 №261. 
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив скаргу залишити без задоволення, рішення суду – без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно позивач перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та з 13.08.2018 отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” №2262-ХІІ від 09.04.1992.
Згідно з листа №4382-4603/Г-03/8-2300/20 від 03.08.2020 відповідача пенсія за вислугу років обчислена позивачу із грошового забезпечення у сумі 8773,06 грн., визначеного відповідно до ст. 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 №2262-ХІІ, п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393, грошового атестату від 17.09.2018 та довідки про додаткові види грошового забезпечення від 22.10.2018 №261.
16.07.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок призначеної пенсії за вислугу років та надала довідку командира військової частини НОМЕР_1 від 15.07.2020 №126 про нараховані та виплачені види грошового забезпечення, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (крім грошової допомоги при звільненні) за період з серпня 2016 по серпень 2018 року.
Листом №4382-4603/Г-03/8-2300/20 від 03.08.2020 відповідач відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років, оскільки ст. 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 №2262-Х11 не містить положень про включення до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди.
Вважаючи, що відповідач протиправно не здійснив перерахунок призначеної пенсії з врахуванням у складі грошового забезпечення за 24 місяці перед призначенням пенсії щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення, позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає наступне.
У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини врегульовані Законом України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” №2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі – Закон №2262).
Приписами частини 3 статті 43 Закону України №2262 визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

17.07.1992 Кабінетом Міністрів України затверджено постанову №393 “Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей”. (далі – Постанова №393).
Пунктом 7 Постанови №393 визначено, що пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:
- відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;
- щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать:           посадовий оклад, оклад за військовим званням,   процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Отже, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.
Таким чином, щомісячна додаткова грошова винагорода підлягає включенню до складу грошового забезпечення при призначенні пенсії за умови сплати єдиного внеску.
Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного   Суду від 06.02.2019 у справі №522/2738/17.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що за період з серпня 2016 по серпень 2018 року щомісячна додаткова грошова винагорода в сумі 58748,41 грн має бути включена до складу грошового забезпечення позивача, з якого здійснюється обчислення пенсії, за умови, що  при її виплаті щомісяця утримувався єдиний внесок.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції про задоволення позову є законним та обґрунтованим і підстави для його скасування відсутні.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.
Згідно з ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 250, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 березня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 23 грудня  2020 року.

Головуючий суддя	Л.Т.Черпіцька	
 Судді:	 Я.Б.Глущенко	
 	 О.Є. Пилипенко