ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року	Львів	Справа № 460/1864/20 пров. № А/857/12045/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді                                                  Кушнерика М.П.
суддів                                                                       Мікули О.І., Пліша М.А.
за участю секретаря судового засідання                      Ратушної М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Рівненської обласної державної адміністрації на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 року, прийняту суддею Щербаковим В.В., в м.Рівне, о 11 годині 36 хвилині, повний текст складено 28 липня 2020 року, у справі № 460/1864/20 за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Русана Плюс" до Рівненської обласної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: управління культури і туризму Рівненської обласної державної адміністрації, управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради про  визнання протиправним та скасування розпорядження, -

                                                      В С Т А Н О В И В:

товариство з обмеженою відповідальністю "Русана Плюс" звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати розпорядження Рівненської обласної державної адміністрації №1010 від 11.12.2019 "Про взяття на облік об`єкта культурної спадщини".
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 року задоволено клопотання представника позивача про призначення судової експертизи у адміністративній справі №460/1864/20 та призначено у справі №460/1864/20 судову експертизу, проведення якої доручено товариству з обмеженою відповідальністю "ІН КОНСАЛТИНГ".
Зупинено провадження у справі №460/1864/20 до одержання висновку експертизи.         
Рівненська обласна державна адміністрація подала апеляційну скаргу, з підстав порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права.
В обгрунтування апеляційної скарги покликається на те, що в ухвалі не зазначено перелік матеріалів, що надаються для дослідження.
Також, неправомірно зобов`язано сторони та інших учасників справи на вимогу експерта надати всі необхідні для проведення експертизи документи та предмети. 
Ухвалою суду експертизу не доручено провести судовим експертам, яких внесено до Державного Реєстру атестованих судових експертів чи державним спеціалізованим установам, або експертним установам комунальної форми власності.
Відповідно до офіційних відкритих даних Реєстру метод, радіо-вуглецевого датування з калібрування IntCal 13, а відтак не є методикою проведення судових експертиз, яка атестована та рекомендована до впровадження в експертну практику.
Вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що дата побудови об`єкта є тією обставиною, яку необхідно встановити для визначення правомірності його віднесення до об`єктів культурної спадщини. Визначним критерієм віднесення до об`єктів культурної спадщини, є його унікальність з архітектурного погляду.
Просить скасувати ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Управління комунальної власності виконавчого комітету Рівненської міської ради подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити без змін ухвалу суду. 
Від інших учасників справи відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи відповідно до ч.4 ст.229, ч.2 ст.313 КАС України та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Представник позивача в суді першої інстанції заявив клопотання про призначення судової експертизи для з`ясування обставин, що мають значення для справи, оскільки проведеною експертизою будуть встановлені обставини щодо дійсної дати будівництва об`єкту нерухомого майна, який розташований за адресою: Україна, місто Рівне, вулиця 16 Липня, будинок 59, який, в свою чергу, входить до переліку об`єктів для взяття на облік, як об`єкта культурної спадщини, відповідно до оскаржуваного рішення Рівненської обласної державної адміністрації №1010 від 11.12.2019.
На вирішення експертизи поставлено наступні питання: 1) Який вік деревини, визначений методом радіовуглецевого датування з калібрування IntCal 13 та одинарним нормальним розподілом (1о), з якої побудовано об`єкт нерухомого майна, який розташований за адресою: Україна, місто Рівне, вулиця 16 Липня, будинок 59? 2) Який вік цегли, визначений методом радіовуглецевого датування з калібрування IntCal 13 та одинарним нормальним розподілом (1о), з якої побудовано об`єкт нерухомого майна, який розташований за адресою: Україна, місто Рівне, вулиця 16 Липня, будинок 59?
Проведення експертизи доручено ТОВ "ІН КОНСАЛТИНГ". 
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність призначення даної експертизи для встановлення обставин дійсної дати будівництва об`єкту нерухомого майна, який розташований за адресою: Україна, місто Рівне, вулиця 16 Липня, будинок 59, що може свідчити про правомірність його віднесення до об`єктів культурної спадщини, як сприяння стороні в отриманні доказів на яких грунтується позов.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Пунктами 2, 3 ч.3 ст.44 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
Відповідно до частини другої – п`ятої статті 102 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їх думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій (яким) доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (ч.1 ст.103 КАС України)
Згідно із ч.ч.2, 3 ст.106 КАС України, якщо суд призначив проведення експертизи експертній установі, керівник такої установи доручає проведення експертизи одному або декільком експертам. Ці експерти надають висновок від свого імені і несуть за нього особисту відповідальність. Експерт повинен забезпечити збереження об`єкта експертизи.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що предметом позову є оскарження розпорядження Рівненської обласної державної адміністрації №1010 від 11.12.2019 "Про взяття на облік об`єкта культурної спадщини", а саме житлового будинку (мурованого), за адресою: місто Рівне, вулиця 16 Липня, будинок 59 і доказуванням є обставина дійсної дати будівництва об`єкту даного нерухомого майна, для чого необхідно спеціальні знання.
Закон України «Про судову експертизу» визначає правові, організаційні і фінансові основи судово-експертної діяльності з метою забезпечення правосуддя України незалежною, кваліфікованою і об`єктивною експертизою, орієнтованою на максимальне використання досягнень науки і техніки.
Відповідно до ч.1 зазначеного Закону судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Згідно з приписами ч.1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Апеляційний суд вважає, що поставлені питання для дослідження експертом, можуть підтвердити або спростувати факти та обгрунтованість висновків, викладених у історичній довідці, яка стала підставою для прийняття оспореного розпорядження відповідач.
Суд вважає за можливе проведення експертизи у даній справі.
Згідно з ч.2 ст.9 Закону України «Про судову експертизу» особа або орган, які призначають або замовляють судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, або іншим фахівцям з відповідних галузей знань, якщо інше не встановлено законом.
Дане спростовує твердження відповідача про те, що експертизу не доручено провести судовим експертам, яких внесено до Державного Реєстру атестованих судових експертів чи державним спеціалізованим установам, або експертним установам комунальної форми власності.
Разом з тим, апелянт не обмежений в праві самостійно визначитись з підставами проведення чи призначення іншої експертизи чи експертної установи (в тому числі, комплексної), а не просто заперечити призначення даної експертизи.
Згідно із ч.1 ст.105 КАС України, матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи.
В матеріалах справи наявні необхідні документи, а предмети дослідження (цегла, деревина) знаходяться за місцем знаходження – дослідження об`єкта нерухомого майна.
Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.
Зазначення в мотивувальній частині оскарженої ухвали суду першої інстанції про призначення почеркознавчої експертизи, на що покликається відповідач в апеляційній скарзі, слід вважати опискою, яка не впливає на законність оскаржуваної ухвали суду.

Керуючись ч.3 ст.243, статтями 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                              П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Рівненської обласної державної адміністрації – залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 року у справі № 460/1864/20 – без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	М. П. Кушнерик 	
судді	 	О. І. Мікула 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 14.12.20