Постанова
Іменем України 
 
21 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 202/4344/17
провадження № 61-17720св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Литвиненко І. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Радабанк», публічне акціонерне товариство «Актабанк», 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Дніпропетровське регіональне управління державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», комунальне підприємство «Агентство регіонального розвитку «Регіон-Лідер» Дніпропетровської обласної ради,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги комунального підприємства «Агентство регіонального розвитку «Регіон-Лідер» Дніпропетровської обласної ради та акціонерного товариства «Акціонерний банк «Радабанк» на рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 03 жовтня 2018 року у складі судді Волошина Є. В. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року у складі колегії суддів: Куценко Т. Р., Демченко Е. Л., Макарова М. О.,
 
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення»      Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Радабанк» (далі - ПАТ «Акціонерний банк «Радабанк»), публічного акціонерного товариства «Актабанк» (далі - ПАТ «Актабанк»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Дніпропетровське регіональне управління державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», комунальне підприємство «Агентство регіонального розвитку «Регіон-Лідер» Дніпропетровської обласної ради     (далі - КП «АРР «Регіон-Лідер» ДОР), про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним одностороннього правочину та зобов`язання вчинити певні дії.
Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що 25 вересня 2013 року між Дніпропетровським регіональним управлінням державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та ОСОБА_2 було укладено договір № 009-06/13-Р-13 про обслуговування коштів для будівництва доступного житла, відповідно до умов якого об`єктом фінансування є однокімнатна квартира АДРЕСА_1 . 
10 грудня 2013 року між Дніпропетровським регіональним управлінням державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до вищезазначеного договору було укладено додаткову угоду, згідно якої ОСОБА_1 прийняла на себе замість ОСОБА_2 всі правовідносини за договором № 009-06/13-Р-13. 
20 грудня 2013 року Дніпропетровське регіональне управління державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» повідомило керівника проекту Фонду фінансування будівництва ПАТ «Актабанк» (далі - ФФБ ПАТ «Актабанк») про те, що ОСОБА_1 виступає інвестором на квартиру АДРЕСА_1 замість ОСОБА_2 . 
26 грудня 2013 року між ПАТ «Актабанк», ОСОБА_1 та КП «АРР «Регіон-Лідер» ДОР було укладено договір № 15/6 про участь у фонді фінансування будівництва. 
На виконання пункту 15 вищезазначеного договору ОСОБА_1 26 грудня 2013 року внесла кошти у сумі 100 грн, що підтверджується відповідною квитанцією. 
Крім того, на виконання умов пункту 2.7 договору № 009-06/13-Р-13, ОСОБА_1 внесла необхідні для будівництва гроші кошти у сумі 160 032 грн та винагороду за обслуговування коштів у сумі 1 437,74 грн. 
З листа Дніпропетровського регіонального управління державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» від 14 листопада 2014 року позивачу стало відомо про перенесення введення в експлуатацію житлового будинку, у зв`язку із чим ОСОБА_1 повинна була звернутись до забудовника КП «АРР «Регіон-Лідер» ДОР та управителя ПАТ «Актабанк» для внесення змін у договір № 15/6. 
21 листопада 2014 року позивач звернулась до забудовника КП «АРР «Регіон-Лідер» ДОР та управителя ПАТ «Актабанк» із заявами про внесення змін у пункт 5 договору № 15/6 від 26 грудня 2013 року щодо перенесення терміну введення в експлуатацію житлового будинку. 
З листа ПАТ «Актабанк» від 10 грудня 2015 року № 3476 позивачу стало відомо, що 26 грудня 2014 року на засіданні Комітету з управління фондами фінансування будівництва ПАТ «Актабанк» прийнято рішення відкріпити від довірителя ОСОБА_1 закріплений за нею об`єкт інвестування - квартиру АДРЕСА_1 з 26 грудня 2014 року. Причиною відкріплення є недодержання графіку сплати коштів. 
Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 13 липня 2015 року (справа № 202/4324/15-ц) замінено управителя Фонду фінансування будівництва об`єкта будівництва (далі - ФФБОБ) житлового будинку АДРЕСА_3 з ПАТ «Актабанк» на ПАТ «Акціонерний банк «Радабанк». Передано ФФБОБ житлового будинку АДРЕСА_3 , а саме: документацію у повному обсязі та кошти оперативного резерву цього Фонду від ПАТ «Актабанк» до ПАТ «Акціонерний банк «Радабанк».
Листом від 30 грудня 2015 року Дніпропетровське регіональне управління державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» повідомило ОСОБА_1 , що станом на 30 грудня 2015 року жодних повідомлень з боку ПАТ «Актабанк» та його правонаступника ПАТ «Акціонерний банк «Радабанк» з приводу припинення правовідносин з довірителем ОСОБА_1 не надходило. 
24 лютого 2017 року позивач звернулась до ПАТ «Акціонерний банк «Радабанк» із проханням укладання з нею додаткової угоди до договору № 15/6 про учать у фонді фінансування будівництва (далі - ФФБ) від 26 грудня 2013 року, з урахуванням нових термінів введення в експлуатацію забудови, однак позивачу було відмовлено, посилаючись на рішення Комітету з управління фондами фінансування будівництва ПАТ «Актабанк» від 26 грудня 2014 року про відкріплення довірителя ОСОБА_1 від об`єкта інвестування - квартири АДРЕСА_1 з 26 грудня 2014 року.
Позивач вважає, що її відкріплення від вищезазначеного об`єкта фінансування є незаконним, оскільки вона у повному обсязі та вчасно виконані всі зобов`язання щодо оплати участі у будівництві доступного житла. Одностороннє розірвання договору про участь у ФФБ є грубим порушенням її законних прав та інтересів, а тому підлягає захисту у судовому порядку. 
Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 , з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд визнати незаконним та скасувати рішення Комітету з управління фондами фінансування будівництва ПАТ «Актабанк» від 26 грудня 2014 року про відкріплення від довірителя ОСОБА_1 закріпленого за нею об`єкта інвестування - квартири АДРЕСА_1 ; визнати недійсним односторонній правочин, вчинений згідно повідомлення (листа) ПАТ «Актабанк» від 16 грудня 2014 року № 5648 про одностороннє розірвання 26 грудня 2014 року договору про участь у ФФБ № 15/6 від 26 грудня 2014 року, де довірителем є  ОСОБА_1 ; зобов`язати управителя ФФБОБ - житлового будинку АДРЕСА_3 - ПАТ «Акціонерний банк «Радабанк» здійснити закріплення об`єкта інвестування - однокімнатної квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 03 жовтня 2018 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 .
Визнано незаконним та скасовано рішення Комітету з управління фондами фінансування будівництва ПАТ «Актабанк» від 26 грудня 2014 року про відкріплення від довірителя ОСОБА_1 закріпленого за нею об`єкта інвестування - квартири АДРЕСА_1 .
Зобов`язано управителя ФФБОБ - житлового будинку   АДРЕСА_3 - ПАТ «Акціонерний банк «Радабанк» здійснити закріплення об`єкта інвестування - однокімнатної квартири  АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 . 
Вирішено питання про судові витрати.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 на виконання умов договору про участь у ФФБ № 15/6 від 26 грудня 2013 року внесла повну суму щодо фінансування об`єкта будівництва, таким чином виконавши усі умови договору.
Факт призупинення фінансування з боку замовника будівництва доступного житла не надавав управителю ФФБ повноважень відкріпити довірителя від об`єкта фінансування.
Скасування рішення про відкріплення від довірителя закріпленого за нею об`єкта інвестування та зобов`язання здійснити закріплення вищезазначеного об`єкта будівництва за ОСОБА_1 захистить порушені права позивача та відновить становище, яке існувало до порушення. Такий спосіб захисту порушеного права відповідає положенням статті 16 ЦК України.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що судом першої інстанції при розгляді справи не допущено неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права.             Місцевим судом всебічно та повно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, досліджено у судовому засіданні усі докази, які є у справі, з урахуванням їх переконливості, належності і допустимості, надано їм правильну оцінку.
При вирішенні справи місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
 
Короткий зміст вимог касаційних скарг
У вересні 2019 року КП «АРР «Регіон-Лідер» ДОР подано касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 03 жовтня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року, а справу передати на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
У жовтні 2019 року АТ «Акціонерний банк «Радабанк» подано касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 03 жовтня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року і ухвалити нове рішення, яким залишити без задоволення заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи осіб, які подали касаційні скарги
Касаційна скарга КП «АРР «Регіон-Лідер» ДОР мотивована тим, що суди попередніх інстанцій повно і всебічно не з`ясували обставини справи.
Ухвалюючи рішення у справі, місцевий суд дійшов безпідставного та необґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Касаційна скарга АТ «Акціонерний банк «Радабанк» мотивована тим, що рішення місцевого суду не містить посилань на норми матеріального права, якими керувався суд при ухваленні судового рішення.
 
Рух касаційних скарг у суді касаційної інстанції
04 жовтня 2019 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою КП «АРР «Регіон-Лідер» ДОР. Відмовлено у задоволенні клопотання КП «АРР «Регіон-Лідер» ДОР про зупинення виконання рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 03 жовтня 2018 року.
11 жовтня 2019 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою АТ «Акціонерний банк «Радабанк».
 
Доводи відзивів на касаційні скарги 
ОСОБА_1 у відзивах на касаційні скарги вказує на правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій, просить касаційні скарги залишити без задоволення.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
25 вересня 2013 року між Дніпропетровським регіональним управлінням державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та ОСОБА_2 було укладено договір № 009-06/13-Р-13 про обслуговування коштів для будівництва доступного житла, відповідно до умов якого об`єктом фінансування є однокімнатна квартира    АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 19-27).
10 грудня 2013 року між Дніпропетровським регіональним управлінням державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до вищезазначеного договору було укладено додаткову угоду, згідно якої замість ОСОБА_2 , ОСОБА_1 прийняла на себе всі правовідносини за договором № 009-06/13-Р-13 (т. 1 а.с. 28-30).
19 грудня 2013 року між ПАТ «ТЕРРА БАНК» та ОСОБА_1 укладено договір № 120366/980 про відкриття та обслуговування поточного рахунку громадянина для надання державної підтримки, відповідно до умов якого банк відкрив позивачу поточний рахунок № НОМЕР_1 виключно для будівництва (придбання) доступного житла за державної підтримки, обліку коштів та здійснення операцій відповідно до вимог чинного законодавства України та нормативних актів Національного банку України; ОСОБА_1 надала розпорядження (доручила) ПАТ «ТЕРРА БАНК» здійснювати договірне списання грошових коштів з вищезазначеного рахунку на користь державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», регіональних управлінь/іпотечного центру державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», забудовника, Державної казначейської служби України та її територіальних управлінь згідно з Порядком забезпечення громадян доступним житлом (т. 1 а.с.32-33)
20 грудня 2013 року Дніпропетровське регіональне відділення державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» повідомила керівника проекту ФФБ ПАТ «Актабанк» про те, що ОСОБА_1 виступає інвестором на квартиру    АДРЕСА_1 замість ОСОБА_2 , що підтверджується листом № 02-04/1295 від 20 грудня 2013 року (т. 1 а.с. 35)
26 грудня 2013 року між ПАТ «Актабанк», ОСОБА_1 та КП «АРР «Регіон-Лідер» ДОР було укладено договір № 15/6 про участь у фонді фінансування будівництва.
На виконання вимог пункту 15 вищезазначеного договору ОСОБА_1 26 грудня 2013 року внесла кошти у сумі 100 грн, що підтверджується квитанцією відповідною квитанцією.
На виконання вимог пунктів 2.7-2.9 договору № 009-06/13-Р-13 30 грудня 2013 року ОСОБА_1 внесла необхідні для будівництва кошти у сумі 160 032 грн та винагороду за обслуговування коштів у сумі 1 437,74 грн.
22 серпня 2014 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб введено тимчасову адміністрацію у ПАТ «ТЕРРА БАНК», у зв`язку із чим 13 листопада 2014 року грошові кошти у сумі 161 469,74 грн було перераховано на поточний рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_2 , відкритий у ПАТ «Укрінбанк».
15 вересня 2014 року забудовник повідомив Дніпропетровське регіональне відділення державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про невиконання управителем ФФБ будинку  АДРЕСА_3 ПАТ «Актабанк» умов генерального договору № 1 від 16 липня 2013 року, у зв`язку із чим забудовником розпочато процедуру переводу ФФБ в іншу фінансову установу згідно чинного законодавства.
Листом № 02-04/992 від 14 листопада 2014 року Дніпропетровське регіональне відділення державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» повідомило ОСОБА_1 про те, що станом на 14 листопада 2014 року КП «АРР «Регіон-Лідер» ДОР (забудовник) повідомив про перенесення введення в експлуатацію житлового будинку  АДРЕСА_3 з 30 вересня 2014 року на грудень 2015 року.
Вищезазначеним листом запропоновано ОСОБА_1 звернутись до забудовника КП «АРР «Регіон-Лідер» ДОР та управителя ПАТ «Актабанк» з проханням внести зміни у пункт 5 договору № 15/16 про участь у фонді фінансування будівництва від 26 грудня 2013 року, укладеного між ОСОБА_1 , забудовником та управителем.
21 листопада 2014 року позивач звернулась до КП «АРР «Регіон-Лідер» ДОР та управителя ПАТ «Актабанк» із заявами про внесення змін у пункт 5 вищезазначеного договору.
16 січня 2015 року рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 6 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Актабанк» та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Актабанк».
Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 13 липня 2015 року (справа № 202/4324/15-ц) замінено управителя ФФБОБ житлового будинку АДРЕСА_3 з ПАТ «Актабанк» на ПАТ «Акціонерний банк «Радабанк». Передано ФФБОБ житлового будинку АДРЕСА_3 , а саме: документацію у повному обсязі та кошти оперативного резерву цього Фонду від ПАТ «Актабанк» до ПАТ «Акціонерний банк «Радабанк» (т. 1 а.с.163-164).
Згідно акту прийому-передачі документів ФФБОБ - житлового будинку АДРЕСА_3 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «Актабанк» передала ПАТ «Акціонерний банк «Радабанк» у тому числі й договір про участь у фонді фінансування будівництва № 15/6 від 29 вересня 2013 року (т. 1 а.с. 165-166).
З листа Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Актабанк» № 3408 від 17 листопада 2015 року відомо, що станом на 16 грудня 2014 року Дніпропетровським регіональним відділенням державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» не були перераховані грошові кошти на поточний рахунок ФФБ. Внаслідок цього, на підставі положень підпункту 2 пункту 31, підпункту 3 пункту 9 договору про участь у ФФБ №15/6 від 26 грудня 2013 року та пунктів 13.1, 13.2 Правил фонду фінансування будівництва виду «А» за програмою КП «АРР «Регіон-Лідер» ДОР, ПАТ «Актабанк» (як управителем ФФБ) було проведено відкріплення об`єкту фінансування: квартири    АДРЕСА_1 (т. 1 а.с.54)
З листа ПАТ «Актабанк» № 3476 від 10 грудня 2015 року вбачається, що 26 грудня 2014 року на засіданні Комітету з управління фондами фінансування будівництва ПАТ «Актабанк» прийнято рішення відкріпити від довірителя ОСОБА_1 закріплений за нею об`єкт інвестування - квартиру   АДРЕСА_1 . Датою відкріплення є дата ухвалення рішення управителя - 26 грудня 2014 року. Відкріплення об`єкта інвестування від довірителя є припиненням правовідносин, встановлених між управителем ФФБ та довірителем стосовно закріпленого за довірителем об`єкта інвестування, у результаті чого довіритель втрачає право вимоги на цей об`єкт інвестування з поверненням йому внесених коштів у порядку, встановленому Законом та правилами ФФБ (т. 1 а.с. 56).
Вищезазначеним листом позивачу було відмовлено у наданні рішення комітету з управління фондами фінансування будівництва ПАТ «Актабанк» від 26 грудня 2014 року, посилаючись на те, що вся документація була передана до ПАТ «Акціонерний банк «Радабанк».
З протоколу засідання комітету з управління фондами фінансування будівництва № 52 від 26 грудня 2014 року відомо, що було розглянуто питання про розірвання в односторонньому порядку договору про участь у фонді фінансування будівництва № 15/6 від 26 грудня 2013 року з ОСОБА_1 згідно листа ПАТ «Актабанк» № 5636 від 16 грудня 2014 року у зв`язку з порушенням довірителем зобов`язань щодо графіку внесення коштів та відкріплення від довірителя закріпленого за нею об`єкта інвестування (т. 3 а.с. 40).
 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція Верховного Суду
Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційні скарги підлягають залишенню без задоволення.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до статей 12,  81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим кодексом.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
За змістом положень  частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до положень статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно підпункту 2 пункту 31 договору про участь у фонді фінансування будівництва № 15/6 від 26 грудня 2013 року управитель відкріплює від довірителя закріплений за ним об`єкт інвестування у разі невиконання зобов`язань, передбачених підпунктами 3-6 пункту 9 цього договору.
Підпунктом 3 пункту 9 вищезазначеного договору (підпункт, на підставі якого було здійснено відкріплення) визначено, що довіритель зобов`язується дотримуватись графіка внесення коштів, визначеного у свідоцтві про участь у фонді.
У свідоцтві № 15/6-1 від 26 грудня 2013 року про участь в фонді фінансування будівництва «А», виданого 26 грудня 2013 року, графік внесення довірителем коштів до ФФБ відсутній. У графі «кінцева дата внесення» зазначається, що кошти до ФФС вносяться пропорційно ступеню будівельної готовності об`єкта будівництва (т. 1 а.с. 44).
Будь-якої інформації щодо ступеня готовності об`єкта фінансування станом на 26 грудня 2013 року у вищезазначеному свідоцтві не зазначено.
Відповідно до пункту 11.3 договору № 1-06/11-З-13 про будівництво доступного житла від 09 вересня 2013 року (т. 1 а.с. 209-215) Дніпропетровське регіональне відділення державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» (Замовник) має право призупинити надання чергового траншу фінансування спорудження об`єкта будівництва у випадку, коли Забудовник не надав Замовнику документи або надав документи, оформлені із порушенням вимог чинного законодавства України на підтвердження використання грошових коштів, наданих Замовником за попереднім траншем фінансування спорудження об`єкта будівництва.
Пунктом 11.4 вищезазначеного договору визначено, що у випадку, якщо за результатом проведеної перевірки Замовником буде встановлено порушення Забудовником істотних умов цього договору, в тому числі порушення строку виконання робіт, Замовник має право призупинити фінансування спорудження об`єкта будівництва на період до моменту врегулювання зазначених ситуацій із Забудовником. В такому випадку Замовник за участю Управителя складає із Забудовником акт порушень, виявлених Замовником.
Порушення Забудовником строків виконання робіт підтверджується звітом «Про проведення технічного нагляду за будівництвом та визначення ступеню будівельної готовності будівництва доступного житла у м. Дніпрі на ж/м Лівобережний-3, 1-а черга будівництва, перший містобудівний комплекс на АДРЕСА_3 , складеним інженером технічного нагляду за будівництвом об`єктів архітектури ІІ категорії Сєдих І. А. на замовлення Дніпропетровського регіонального відділення державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» станом на 31 грудня 2013 року, відповідно до якого ступінь готовності вищезазначеного об`єкту будівництва на грудень 2013 року становить 16 відсотків.
Аналогічний ступінь готовності першого містобудівного комплексу по АДРЕСА_3 визначався станом на вересень 2014 року.
Отже, призупинення з боку замовника фінансування об`єкта будівництва на підставі пунктів 11.3, 11.4 договору № 1-06/11-З-13 про будівництво доступного житла від 09 вересня 2013 року унеможливлює повноваження управителя відкріпити довірителя ( ОСОБА_1 ) від об`єкта фінансування на підставі підпункту 2 пункту 31 договору про участь у фонді фінансування будівництва № 15/6 від 26 грудня 2013 року.
Згідно пункту 13.1 Правил фонду фінансування будівництва виду «А» за програмою КП «АРР «Регіон-Лідер» ДОР у разі невиконання довірителем умов договору про участь у ФФБ довіритель втрачає право на закріплений за ним об`єкт інвестування та управитель має право відкріпити від довірителя закріплений за ним об`єкт інвестування і закріплені за довірителем вимірні одиниці об`єкта інвестування.
Відповідно до пункту 13.2 вищезазначених Правил управитель відкріплює від довірителя закріплений за ним об`єкт інвестування, в тому числі у випадку порушення довірителем графіка внесення коштів до ФФБ, зазначеного у свідоцтві про участь у ФФБ.
Разом із цим, встановлено, що ОСОБА_1 на виконання вимог договору про участь у фонді фінансування будівництва № 15/6 від 26 грудня 2013 року внесла повну суму щодо фінансування об`єкта будівництва, таким чином виконавши всі умови договору про участь у ФФБ.
Таким чином, посилання у рішенні комітету з управління фондами фінансування будівництва ПАТ «Актабанк» від 26 грудня 2014 року про відкріплення ОСОБА_1 від об`єкта фінансування на пункти 13.1 та 13.2 Правил фонду фінансування будівництва виду «А» за програмою КП «АРР «Регіон-Лідер» ДОР як підставу відкріплення ОСОБА_1 від об`єкта фінансування є безпідставним та таким, що порушує умови вищезазначених Правил. 
Факт призупинення фінансування з боку замовника будівництва доступного житла не надавав управителю ФФБ повноважень відкріпити довірителя від об`єкта фінансування.
За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини») стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод підлягає застосуванню для захисту правомірних очікувань щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною майна.
Отже позивач  має право на захист «правомірних очікувань» щодо отримання у майбутньому профінансованої квартири.
Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18).
Суди першої та апеляційної інстанцій, дослідивши докази у справі, дали їм належну оцінку з урахуванням принципів змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства.
Доводи касаційної скарги АТ «Акціонерний банк «Радабанк» про те, що рішення місцевого суду не містить посилань на норми матеріального права, якими керувався суд при ухваленні судового рішення, колегія суддів до уваги не бере, оскільки ухвалюючи рішення у справі місцевий суд керувався положеннями ЦК України про зобов`язання та договір, а також умовами договору про участь у фонді фінансування будівництва.
Доводи касаційних скарг не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальних частинах рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції, та зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявника з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.
Колегія суддів перевірила доводи касаційних скарг на предмет законності судових рішень виключно у межах заявлених у суді першої інстанції вимог та які безпосередньо стосуються правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і дотримання норм процесуального права, у зв`язку із чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин, що за приписами статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
Однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України», «Рябих проти Російської Федерації», «Нєлюбін проти Російської Федерації») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.
 
Висновки за результатами розгляду касаційних скарг
Місцевий суд виконав вимоги статті 263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно дослідив і оцінив докази та встановив обставини у справі.
Суд апеляційної інстанціївідповідно до вимог статті 367 ЦПК України перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, та обґрунтовано залишив вказане рішення без змін.
Доводи касаційних скарг про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права є безпідставними, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій та не дають підстав для скасування оскаржуваних судових рішень.
Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення. 
Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування судових рішень, колегія суддів залишає касаційні скарги без задоволення, а оскаржені судові рішення без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Касаційні скарги комунального підприємства «Агентство регіонального розвитку «Регіон-Лідер» Дніпропетровської обласної ради та акціонерного товариства «Акціонерний банк «Радабанк» залишити без задоволення.
Рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 03 жовтня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді 	А. І. Грушицький   	
 	В. С. Висоцька  	
 	І. В. Литвиненко