П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  677/1204/20 
Головуючий у 1-й інстанції:   Вознюк Р.В.  
Суддя-доповідач:  Ватаманюк Р.В. 
18 листопада 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Ватаманюка Р.В. 
суддів:  Драчук Т. О.  Полотнянка Ю.П. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 25 вересня 2020 року (прийнята у м. Красилів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до начальника сектору реагування патрульної поліції № 1 Ярмолинецького ВП ГУНП України в Хмельницькій області Садовця Руслана Юрійовича (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, 
В С Т А Н О В И В :
позивач 09.09.2020 звернувся із позовом до Красилівського районного суду Хмельницької області в якому просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 25.09.2020 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовлено, позовну заяву повернуто заявнику.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано поважності причин пропуску строку звернення до суду, які обґрунтовані поганим станом здоров`я, що підтверджується матеріалами справи.          
Правом подати до суду відзив на апеляційну скаргу відповідач не скористався.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити,  ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлені та неоспорені  сторонами такі обставини. 
09.09.2020 позивач звернувся до суду з даним позовом про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Пред`явлена позовна заява ухвалою судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 10.09.2020 залишена без руху для усунення виявлених недоліків, оскільки у позовній заяві, в порушення ч. 1 ст. 123 КАС України, позивачем необґрунтовано клопотання, щодо поважності причин, які перешкоджали йому протягом десяти днів з моменту отримання постанови звернутися до суду із позовом, та не додано жодних доказів на підтвердження цих причин.
На виконання вказаної ухвали 23.09.2020 позивачем подано клопотання про поновлення строку на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
В обґрунтування клопотання позивач вказав, що 04.09.2020 він перебував у м. Хмельницькому і у нього погіршився стан здоров`я, тому він змушений був звернутися за медичною допомогою до комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медичної допомоги Хмельницького району" (далі - КНП "Центр ПМД Хмельницького району").
На підтвердження вказаного позивачем надано довідку КНП "Центр ПМД Хмельницького району" яке розташоване у с. Малиничі Хмельницького району Хмельницької області та пенсійне посвідчення серії   НОМЕР_1 , інваліда 3 групи.
Фактично в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач посилається на те, що він перебував на амбулаторному лікуванні в період, коли минав строк на оскарження постанови про накладення на нього адміністративного стягнення.
Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції дійшов висновку,  що звернення позивача до суду з позовом під час перебування на амбулаторному лікуванні свідчить про те, що не існувало непереборних та об`єктивних перешкод чи труднощів, які не залежали від волі позивача та унеможливили своєчасне звернення до суду через стан його здоров`я. Оскільки позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду з цим позовом, а наведені ним у клопотанні про поновлення строку звернення до адміністративного суду підстави суд визнає неповажними, тому ця позовна заява має бути повернута на підставі п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України.
Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Частина 2 ст. 286 КАС України визначає, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Тобто, законодавцем визначено спеціальний 10-денний строк для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, який обчислюється з дня вручення такої постанови.
При цьому, слід враховувати, що пропуск цього строку не є безумовною підставою для повернення адміністративного позову, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.
Виходячи із змісту ст.123 КАС України, якою встановлено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду, позовна заява повертається у разі, якщо особою не подано у встановлений строк заяву про поновлення пропущеного строку або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними.
При вирішенні питання щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд повинен звертати увагу на усі доводи позивача; на тривалість строку, який пропущено; на поведінку позивача протягом цього строку; на дії, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності. Суди повинні гарантувати доступ до правосуддя особам, які вважають, що їх право порушене, і діяли добросовісно, але пропустили строк звернення до суду з поважних причин.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 26.06.2018 у справі №473/653/17.
Отже, на суд покладений обов`язок всебічно дослідити позовні матеріали на предмет своєчасного звернення особи до суду з відповідним позовом, у т. ч. на предмет наявності підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними у разі виявлення факту його пропущення.
Таким чином, у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є наявність поважних причин, якими визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Згідно матеріалів справи позивач просить скасувати постанову прийняту 17.07.2020. Позивач отримав вказану постанову 28.08.2020. Строк звернення до суду із позовом закінчився 07.09.2020. До суду із позовом позивач звернувся 09.09.2020.
На підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду позивачем у клопотання про поновлення строку поданому до суду першої інстанції та в апеляційній скарзі зазначається, що позивач пропустив строк звернення до суду із позовом, оскільки перебував на амбулаторному лікуванні.
Згідно довідки КНП "Центр ПМД Хмельницького району" № 244 від 23.09.2020 ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні з 04.09.2020 по 14.09.2020 з діагнозом вегето-судинна дистонія.
Отже, матеріалами справи підтверджується, що позивач є інвалідом ІІІ групи, на період строку встановленого для звернення до суду позивач перебував на лікуванні та пропустив 2 дні для звернення до суду з моменту отримання копії оскаржуваної постанови.
Таким чином, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про повернення позову ОСОБА_1 , оскільки суд першої інстанції повертаючи його позов не врахував інвалідність позивача, перебування позивача на лікарняному в період закінчення строку звернення до суду, а також короткий термін пропуску строку звернення до суду, що свідчить про поважність причин пропуску строку звернення до суду. 
Твердження суду першої інстанції про те, що амбулаторне лікування розуміє під собою, як лікувально-профілактичні дії, які надаються особі, як в самій амбулаторії, так і вдома, що не позбавляє права особу своєчасно підготувати та подати позовну заяву до суду, а також щодо звернення позивача до суду з позовом під час перебування на амбулаторному лікуванні не спростовують доводів позивача про погіршення його стану здоров`я, що підтверджується довідкою медичного закладу. 
Стосовно тверджень суду першої інстанції про те, що позивач перебуваючи в м. Хмельницькому через погіршення стану здоров`я, звернувся до КНП "Центр ПМД Хмельницького району", яке розташоване у с. Малиничі Хмельницького району Хмельницької області, тобто за 14 км від м. Хмельницького, а не до медичного закладу у м. Хмельницький колегія суддів зазначає, що позивач не обмежений у виборі медичного закладу для лікування. Вказана обставина жодним чином не свідчить про зловживання позивачем своїми правами та не спростовує доводів позивача щодо поганого стану здоров`я. 
Відносно посилань суду першої інстанції на висновки Верховного Суду в  постанові від 22.11.2019 в справі №120/4137/18-а та ухвалі від 20.11.2019 в справі №440/2895/19 колегія суддів зазначає, що посилаючись на вказані судові рішення суд першої інстанції не врахував всіх обставин справи, зокрема те, що позивач є особою з інвалідністю, а строк пропущений ним є незначним (2 дні).
Крім того, судом першої інстанції в даному випадку не враховано особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності встановлених ст. 286 КАС України, тоді як у наведених судом першої інстанції справах надавалась оцінка дотримання загальних строків встановлених КАС України. 
При цьому, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі Bellet v. Frаnсе, де Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Отже, як свідчить позиція Суду, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали порушені норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що відповідно до ст. 320 КАС України, є підставою для скасування ухвали Красилівського районного суду Хмельницької області від 25.09.2020, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Частиною 3 ст. 312 КАС України вказано, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Згідно ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 25 вересня 2020 року - скасувати.
Справу направити до Красилівського районного суду Хмельницької області для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.
          
Головуючий	 	 	Ватаманюк Р.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Драчук Т. О.    Полотнянко Ю.П.