ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

10 листопада 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/12802/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Прокопчук Т.С. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Шлай А.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі  апеляційну скаргу   ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року  (головуючий суддя: Юркова Е.О.) по адміністративній справі № 160/12802/19, розглянутої у спрощеному провадженні,
за позовом  Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до   ОСОБА_1 , 3 особи Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області   про стягнення витрат, -
                                                    
ВСТАНОВИВ:
          
Позивач Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ (далі –  Університет) 18.12.2019 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , 3 особи Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області  в якому просить стягнути з відповідача витрати, пов`язані з його утриманням в Університеті в сумі 38  283,30 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року  позовні вимоги задоволено, стягнено з ОСОБА_1 на користь Університету витрати, пов`язані з його навчанням за державним замовленням  у сумі 38  283,30 грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій апелянт    просить    рішення скасувати та відмовити в задоволенні позову.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Із матеріалів справи вбачається,   що наказом по Університету № 165 о/с від 05.08.2014 року ОСОБА_1 зарахований курсантом першого курсу Університету на денну форму навчання за державним замовленням та присвоєно спеціальне звання "рядовий міліції".
05.08.2014 року на виконання вимог  ст. 18 Закону України "Про міліцію"  (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) та  наказу МВС України від 14.05.2007 року № 150 "Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України"  між відповідачем, Університетом та ГУМВС України у Дніпропетровській області укладено договір № 2355 про навчання відповідача у Університеті (далі - договір № 2355).
22.05.2017 року на виконання вимог  ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію"  між відповідачем, Університетом та ГУНП в Дніпропетровській області   укладений контракт № 3589 про здобуття освіти відповідача у Університеті (далі - контракт № 3589). Відповідно до п. 9 контракту № 3589, сторони дійшли згоди, що цей контракт розповсюджується на відносини, що виникли з моменту зарахування особи на навчання, а згідно з п. 10  якого після підписання даного контракту раніше укладений Договір № 2355 від 05.08.2014 року втрачає чинність.
Відповідно до пп. 3.5 пункту 3 контракту № 3589 ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України в особі Університету витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до пункту 4  статті 74 Закону України "Про Національну поліцію"  в розмірі, визначеному у довідці-розрахунку.
Наказом по Університету від 30.05.2018 року № 117 о/с відповідача, як випускника, направлено у розпорядження ГУНП в Дніпропетровській області для призначення на посаду згідно з отриманим фахом.
Згідно з наказом ГУНП у Дніпропетровській області від 01.06.2018 року № 151 о/с відповідач   призначений на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції Вільногірського відділення поліції Жовтоводського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 18.11.2019 року № 368 о/с відповідача   звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 частини 1 статті 77 (за власним бажанням)  Закону України "Про Національну поліцію".
05.12.2019 року Університетом складено довідки-розрахунки фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 у Університеті за  2014-2018 роки, загальна сума яких складає 38 283,30 грн.
Університет листом від 10.12.2019 року № 1/6536 повідомив ОСОБА_1 про необхідність сплати витрат на утримання під час навчання в розмірі 38 283,30 грн. Докази сплати заборгованості в розмірі 38 283,30 грн. в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до  ст. 1 Закону України "Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України"  навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України.
Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, врегульовано  постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 року № 261  (надалі - Порядок № 261).
Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі пп. 2, 4 ч. 1 ст. 77  цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію").
Відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання. (п.п. 3, 4 Порядку № 261).
Відповідно до пп. 3.5 п. 3 контракту № 3589 ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України в особі ДДУВС витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до п. 4  ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію"  в розмірі, визначеному у довідці-розрахунку.
Пунктом 5 розділу ІV контракту № 3589 визначено, що у разі відмови особи від добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з їх утриманням під час навчання, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку відповідно до норм чинного законодавства.
З матеріалів справи вбачається, що 18.11.2019 року відповідач звільнений зі служби в поліції за власним бажанням на підставі п. 7 ч. 1  ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".
Згідно з довідками-розрахунками витрат, здійсненими відповідно до Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України № 419/831/240/605/537/219/534 від 17.07.2007 року, витрати, пов`язані з утриманням відповідача у Університеті під час навчання за 2014 - 2018 роки становлять 38 283,30 грн.
На виконання вимог п. 5 Порядку № 261, після видання наказу про звільнення позивачем направлено відповідачу письмове повідомлення про необхідність відшкодування витрат із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів (лист від 10.12.2019 року № 1/6536) в розмірі 38 283,30 грн, проте   заборгованість відповідачем не погашена, що є підставою для примусового стягнення невідшкодованої суми коштів.
Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 звільнився за власним бажанням, при цьому не відпрацював 3 роки, як це визначено умовами контракту № 3589  від 22.05.2017 року, та має обов`язок відшкодувати витрати на його навчання у визначеній сумі 38 283,30 грн.
В силу викладеного є вірними  висновки суду першої інстанції щодо наявності у ОСОБА_1 обов`язку відшкодувати Університету витрати, пов`язані з його утриманням під час навчання в розмірі 38  283,30 грн. та необхідність їх стягнення в судовому порядку через  відмову їх відшкодування відповідачем в добровільному порядку.
Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовано.
Оскільки судом першої інстанції у повному обсязі встановлено обставини, що мають значення для справи та прийнято рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права,  підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. 139,315, 317, 321, 322, 325 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року  по адміністративній справі 160/12802/19 – залишити без  змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 10 листопада 2020 року, та   оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до  ч.5  ст.328 КАС України.
  
Головуючий - суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай