Справа № 465/1456/20                                Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я. 
Провадження № 33/811/577/20                 Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року Львівський апеляційний суд у складі судді Партики І.В., за участю ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Франківського районного суду м. Львова від 15 квітня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, 

встановив:
оскарженою постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього із врахуванням вимог ч.2 ст 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення – штраф у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 420 рн. 40 грн. судового збору.
Згідно з оскарженою постановою, ОСОБА_1 05.03.2020 року о 02 год. 40 хв. по вул. Антоновича, 105 у м. Львові керуючи автомобілем марки "Шкода Октавія А5" номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався із керуванням, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме: бетонний стовп. В результаті дорожньо - транспортної пригоди автомобіль та бетонний стовп отримали механічні пошкодження, чим порушив п.12.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП. 05.03.2020 року о 02 год. 40 хв. по вул. Антоновича, 105 у м. Львові керував автомобілем марки "Шкода Октавія А5" номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп"яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів тіла. Від проходження огляду на стан сп"яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч.1 КУпАП. 
На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить постанову судді скасувати, закрити провадження у справі. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: постанова є незаконною та необґрунтованою. Судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, а саме: норми ч.1 ст. 130, ст. 251 КУпАП. В наданих поясненнях працівникам поліції він зазначав, що не керував автомобілем, також у справі відсутні належні та допустимі докази, які б беззаперечно підтверджували його вину у вчиненні адміністративних правопорушень. В матеріалах справи відсутні докази, що саме він керував у цей вечір автомобілем, а отже судом першої інстанції не вірно застосовано ч.3 ст. 62 Конституції України.
Заслухавши доповідь головуючого, пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.
Адміністративна відповідальність за ст.. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого і вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові судді обставин, підтверджується належними та допустимими доказами, зокрема: даними, що містяться в протоколах про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 082245 від 05 березня 2020 року та серії ОБ № 212820 від 05 березня 2020 року; відеоматеріалі з нагрудних камер; письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , рапорті працівника поліції Григораша Д.
Вищевикладені докази сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають.
Жодних порушень прав ОСОБА_1 , у тому числі і права на захист та справедливий суд, ні під час складання і оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, ні під час розгляду адміністративної справи судом першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.
Доводи апеляційної скарги про незаконність, необґрунтованість постанови суду першої інстанції та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи – апеляційним судом не беруться до уваги, оскільки такі не знайшли свого підтвердження. 
Накладене адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.33 КУпАП та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.
За таких умов постанову судді першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП
постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Франківського районного суду м. Львова від 15 квітня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП – без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.        

Суддя Партика І. В.