У х в а л а 
 
30 листопада2020 року
м. Київ
 
справа № 750/2369/17
провадження № 61-4315св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Штелик С. П. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В.,  
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 вересня 2018 року під головуванням судді Литвиненко І. В. та постанову Чернігівського апеляційного суду від 28 січня 2019 року у складі колегії суддів:                    Скрипки А. А., Лакізи Г. П., Онищенко О. І.,   
 
учасники справи:
позивач - Акціонерне товариство «Альфа-Банк», 
відповідач -  ОСОБА_1 ,
треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
 
В С Т А Н О В И В:
 
У березні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк»), правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк»), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 19 березня 2008 року ОСОБА_4 уклала з Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» (далі - ВАТ «Сведбанк») кредитний договір № 2402/0308/71-028, відповідно до якого отримала кредит на придбання об`єкту нерухомості в сумі 50 000,00 доларів США, строком до 18 березня 2038 року, зі сплатою 11,9 % річних. 
 
З метою забезпечення належного виконання відповідачем умов Договору, 
19 березня 2008 року сторони уклали договір іпотеки, предметом іпотеки є двокімнатна квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 52,1 м2, вартістю 55 499,00 доларів США.
 
На забезпечення належного виконання відповідачем умов кредитного договору, 19 березня 2008 року між ВАТ «Сведбанк», ОСОБА_3 (поручитель) та ОСОБА_4 (позичальник) було укладено договір поруки № 2402/0308/71-028/Р-2. Крім того, 19 березня 2008 року між ВАТ «Сведбанк», ОСОБА_2 (поручитель) та ОСОБА_4 (позичальник) було укладено договір поруки № 2402/0308/71-028/Р-1. 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами і за кредитним договором                               від 19 березня 2008 року № 2402/0308/71-028 зокрема. 15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено договір купівлі продажу прав вимоги за кредитними договорами і за кредитним договором від 19 березня 2008 року № 2402/0308/71-028 зокрема.
 
Позивач вказував, що 16 січня 2017 року ним на адресу відповідача було надіслано письмову вимогу про усунення порушень шляхом сплати на користь позивача заборгованості за кредитом, відсотками та нарахованою неустойкою, у тому випадку, якщо відповідач не має наміру добровільно виконати умови кредитного договору їй було запропоновано добровільно звільнити житлове приміщення за адресою: 
АДРЕСА_2 з усіма мешканцями. 
 
Оскільки відповідач не виконує умови кредитного договору, позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, остаточно просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 
№ 2402/0308/71-028 від 19 березня 2008 року, яка станом на 29 грудня 
2016 року складає 47 685,05 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру 
АДРЕСА_1 та встановити спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів згідно з Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною продажу квартири на рівні не нижче вартості, визначеної у Звіті про експертну оцінку ринкової вартості житлової нерухомості 560 901,00 грн. 
 
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 вересня 2018 року відмовлено АТ «Альфа-Банк» у задоволенні позову. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Постановою Чернігівського апеляційного суду                       від 28 січня 2019 року апеляційну скаргу ПАТ «Альфа-Банк» залишено без задоволення, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова                                 від 27 вересня 2018 року - залишено без змін.
 
У касаційній скарзі, поданій у березні 2019 року до Верховного Суду, 
АТ «Альфа-Банк», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.    
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи. 
 
З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою                       статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, 
 
У Х В А Л И В:
 
Справу за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 вересня 2018 року під головуванням судді Литвиненко І. В. та постанову Чернігівського апеляційного суду від 28 січня 2019 року у складі колегії суддів:                    Скрипки А. А., Лакізи Г. П., Онищенко О. І., призначити до судового розгляду у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи.   
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                    С. П. Штелик
 
                                                                                                               А. А. Калараш  
 
                                                                                                               Є. В. Петров