ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8468/20 Справа № 180/511/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Хомченко С. І. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року        Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
                       суддів         - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу
за скаргою Акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на дії та рішення приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Вірка Сергія Григоровича
за апеляційною скаргою  Акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат»
на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» звернулось до суду із скаргою на дії та рішення приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Вірко Сергія Григоровича.  
У поданій скарзі заявник просив визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Вірко Сергія Григоровича незаконними та скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження № 62422029 про стягнення з АТ «Марганецький ГЗК» на користь ОСОБА_1 суми моральної шкоди в розмірі 65000,00 грн. від 25.06.2020 року; постанови про стягнення з боржника основної винагороди за виконавчим провадженням № 62422029 в розмірі 6500,00 грн від 25.06.2020 року; постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 62422029 у розмірі 69,00 грн. від 25.06.2020 року; постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 25.06.2020 року; постанови про арешт коштів боржника за зведеним виконавчим провадженням № 62406902 у розмірі 91489,40 грн. від 25.06.2020 року; постанови про внесення змін до постанови про арешт коштів боржника за зведеним виконавчим провадженням № 62406902 від 30.06.2020 року. 
В обґрунтування скарги посилався на те, що 14.05.2020 року рішенням Марганецького міського суду було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «Марганецький ГЗК» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я та стягнуто 65000,00 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб. 
З 23.05.2020 року згідно ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» було внесено зміни в п.п. «а» пп.164.2.14 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України. 
Отже, суму у розмірі 65000,00 грн. стягнута в рахунок відшкодування моральної шкоди підлягає оподаткуванню. Таким чином, АТ «Марганецький ГЗК» 24.06.2020 року виплатило ОСОБА_1 всю суму заборгованості згідно рішення суду від 14.05.2020 року. 30.06.2020 року на адресу АТ «Марганецький ГЗК» надійшли оригінали постанови про відкриття ВП № 62422029 про стягнення з АТ «Марганецький ГЗК» на користь ОСОБА_1 суми моральної шкоди в розмірі 65000,00 грн. та стягнення основної винагороди приватного виконавця в розмірі 6500,00 грн. від 25.06.2020 року; постанови про стягнення з боржника основної винагороди за виконавчим провадженням № 62422029 у розмірі 6500,00 грн. від 25.06.2020 року; постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 62422029 у розмірі 69,00 грн. від 25.06.2020 року; постанови про об`єднання виконавчих проваджень № 62422029 у зведене виконавче провадження від 25.06.2020 року; постанови про арешт коштів боржника за зведеним виконавчим провадженням № 62406902 у розмірі 91489,40 грн. від 25.06.2020 року; постанови про внесення змін до постанови про арешт коштів боржника за зведеним виконавчим провадженням № 62406902 від 30.06.2020 року. Вважають дії приватного виконавця неправомірними, а винесені постанови за виконавчими провадженнями незаконними у зв`язку з тим, що АТ «Марганецький ГЗК» 24.06.2020 року добровільно виконало рішення Марганецького міського суду від 14.05.2020 року у повному обсязі та перерахувало на користь ОСОБА_1 стягнуту моральну шкоду у розмірі 65000,00 грн. з урахуванням діючого законодавства України, в тому числі Податкового кодексу України (том 1 а.с. 70-72).

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2020 року у задоволенні скарги АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат»» на дії та рішення приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Вірко Сергія Григоровича  відмовлено (том 1 а.с. 161-165). 

В апеляційній скарзі АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» посилаючись на незаконність, необґрунтованість суду 1 інстанції, а також порушення судом 1 інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким забовольнити скаргу повністю (том 1 а.с. 169-172).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

       Судом 1 інстанції встановлено, що до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Вірко С.Г. 25.06.2020 року на примусове виконання надійшов виконавчий лист №180/511/20 виданий 24.06.2020 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області про стягнення з АТ «Марганецький ГЗК» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 65000,00 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб, рішення набрало законної сили 16.06.2020 року.
       25.06.2020 року згідно ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та приватним виконавцем Вірко С.Г. були проведені всі дії згідно діючого законодавства по виконанню виконавчого листа.
       01.07.2020 року у зв`язку з виконанням рішення приватним виконавцем Вірко С.Г. винесено постанову про зняття арешту з коштів боржника, виведення виконавчого провадження зі зведеного виконавчого провадження, про закінчення виконавчого провадження відповідно до п.9 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження», копії постанов направлено сторонам, а виконавчий документ повернуто до суду.

       Відмовляючи у задоволенні скарги суд 1 інстанції виходив з того, що права та інтереси боржника не були порушені при відкритті приватним виконавцем виконавчого провадження, оскільки виконавець діяв згідно вимог діючого законодавства.

       Із вказаними висновками суду в повній мірі погоджується й колегія суддів. 
       
       Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. ст. 447, 448 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, порушено їхні права чи свободи.
       Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
       Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Судове рішення, що набрало законної сили, є підставою для його виконання. Виконання судового рішення сприяє втіленню законів у життя та зміцненню їх авторитету. Рішення суду охороняє права, свободи та законні інтереси громадян, а також є завершальною стадією судового провадження.
       Згідно ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
       Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 13).
       Частиною 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом. Право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.
       Частинами 1, 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.
       Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
       Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
       Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного устатті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
       Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.
       Статтями 1,2,3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» встановлено, що примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.
       Правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є Конституція України, цей Закон, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інші закони, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання.
       Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

       Зважаючи на те, що дії приватного виконавця не містять порушень законодавства, оскільки державний виконавець діяв в межах Закону України “Про виконавче провадження” колегія суддів вважає, що суд 1 інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні вимог скарги, а відтак підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

       За встановлених обставин, доводи апеляційної скарги, щодо наявності правових підстав для скасування ухвали суду першої інстанції є безпідставними, необґрунтованими й висновків суду не спростовують.
       Сукупність вищезазначених обставин, аналіз та оцінка доводів апеляційної скарги приводять до висновку, що ці доводи не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи й підстав до скасування ухвали, не дають.

       Таким чином, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни судового рішення – не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і її слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» – залишити без задоволення.

Ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2020 року — залишити без змін. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: