УХВАЛА

12 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 335/5125/20
адміністративне провадження № К/9901/29861/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Калашнікової О.В.,          
суддів - Білак М.В., Губської О.А., 
перевіривши матеріали касаційної скарги Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області
на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року
у справі №335/5125/20
за позовом ОСОБА_1 
до Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, начальника Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області Харіна Олександра Леонідовича 
про визнання протиправними та скасування постанови та рішення, -
УСТАНОВИВ :
ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до начальника Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області Харіни Олександра Леонідовича, Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення ПН МЗП 000675 від 02 червня 2020 року, Рішення №23 від  червня 2020 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 31 липня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15 вересня року апеляційну скаргу ОСОБА_1  задоволено. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31 липня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення ПН МЗП 000675 від 02 червня 2020 року.
Визнано протиправним та скасовано Рішення № 23 від 02 червня 2020 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняту Управлінням Державної міграційної служби України в Запорізькій області.
Не погодившись з рішеннями апеляційної інстанції відповідач звернувся до суду касаційної інстанції.
У поданій касаційній скарзі скаржник з посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення.
Обговоривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України 1402-VIII від 02 червня 2016 року "Про судоустрій і статус суддів".
Отже, оскарження судового рішення у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.
Відповідно до частини третьої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Статтями 280, 281, 287, 288 КАС України передбачено особливості провадження у справах за адміністративними позовами органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування про встановлення обмеження щодо реалізації права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах за адміністративними позовами про усунення перешкод та заборону втручання у здійснення права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця; особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України.
У свою чергу, стаття 288 КАС України передбачає особливості провадження у справах за адміністративним позовом з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі України.
З матеріалів касаційної скарги вбачається, що спір у цій справі виник у відносинах з приводу примусового повернення за межі України ОСОБА_1 уродженки Самарської області Російської Федерації.
За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішення суду апеляційної інстанції в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.
Суд касаційної інстанції не приймає до уваги посилання скаржника на правові позицію Верховного Суду у справі №2340/2910/18 та у справі №343/2242/16, оскільки правова позиція викладена за інших фактичних обставин.
Проаналізувавши ухвалені у цій справі судові рішення, доводи касаційної скарги та наявність практики Верховного Суду у вказаних спірних правовідносин колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги не матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 КАС України, суд 
УХВАЛИВ :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 вересня  2020 року у справі №335/5125/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, начальника Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області Харіна Олександра Леонідовича про визнання протиправними та скасування постанови та рішення.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Судді	О.В. Калашнікова М.В. Білак  О.А. Губська