Справа № 344/11666/20 
Провадження № 33/4808/537/20 
Категорія ст. 130 ч.4 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М. 
Суддя-доповідач Васильєв 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2020 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,
розглянувши клопотання адвоката захисника Петрика Б.Ф., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 жовтня 2020 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП(у редакції від 07 липня 2016 року) та накладено адміністративне стягнення - 20 400 гривень штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки, а також стягнуто судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп., -

                                                       в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що 08.07.2020 року о 23 год. 21 хв.  в м. Львів по вул. Науковій, 4, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Тойота Авенсіс» н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП, вжив алкогольні напої після дорожньо-транспортної пригоди за його участю до проведення медичного огляду з моменту встановлення стану алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10е ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст. 130 КУпАП.
На вказану постанову суду адвокат Петрик Б.Ф. в інтересах ОСОБА_1 28 жовтня 2020 року, за межами строку, передбаченого законом на оскарження постанови суду, подав апеляційну скаргу.
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , не повідомивши його належним чином про розгляд справи.
Вказує на те, що судом було порушено право ОСОБА_1 на захист, фактично позбавивши його можливості надати пояснення, докази, заявляти клопотання, скористатись юридичною допомогою адвоката, внаслідок чого останній дізнався про наявність постанови суду лише з листа Івано-Франківського міського суду від 20.10.2020 року.
Просить поновити строк на оскарження постанови суду, постанову суду відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду необхідно відмовити та апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.
Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Так, статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.
Постанову суду може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. 
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, та інші учасники судового розгляду розпоряджаються на власний розсуд в межах процесуального закону.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6  Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.
Право на апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом, визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на доступ до суду.
Право особи на апеляційний розгляд справи відповідним чином унормовано у національному процесуальному законодавстві, у тому числі стосовно строків та кола осіб, які мають право подати апеляційну скаргу і вказані питання нерозривно пов`язані з правом на отримання вмотивованого рішення суду першої інстанції та із позитивним обов`язком суду надати можливість брати участь у судових засіданнях.
При вирішенні питання про поновлення строків на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення може бути подано тільки тим учасником судового розгляду, який мав право на оскарження судового рішення протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження.
Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення не може бути подано адвокатом, який не приймав участь у розгляді кримінального провадження в якості захисника, отримав повноваження на надання правової допомоги вже після набуття рішенням суду законної сили і не мав права на апеляційне оскарження постанови суду протягом встановленого законом строку.
Апеляційний суд враховує, що право захисника на оскарження судового рішення має похідний характер та здійснюється в інтересах особи, яка обвинувачується у вчиненні правопорушення. 
Разом з тим, захисник є окремим процесуальним учасником судового розгляду, який самостійно, відповідно до принципу диспозитивності,  здійснює свої повноваження. 
За таких обставин, питання про поновлення строку на оскарження судового рішення захисником безпосередньо пов`язано з наявністю в нього такого права протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження. 
Так, поновлення строку на апеляційне оскарження за своїм юридичним змістом полягає у відновлені права учасника судового розгляду на оскарження судового рішення, яке він втратив внаслідок поважних причин.
Разом з тим, не може бути відновлено право особі, яка взагалі не мала такого права, оскільки це суперечить принципу правової визначеності, відповідно до якого кожен з учасників судового розгляду діє в межах повноважень, які  йому надані законом. 
Строк на апеляційне оскарження судового рішення повинен рахуватись з моменту ухвалення такого рішення, а не з часу укладення договору про надання правової допомоги з адвокатом. 
З долучених до апеляційної скарги матеріалів вбачається, що адвокат Петрик Б.Ф. надає правову допомогу ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги від 20 жовтня 2020 2020 року, про що свідчить ордер серії ІФ №094764 про надання правової допомоги та, який було укладено вже після закінчення строку на апеляційне оскарження постанови суду. В той же день адвокат Петрик Б.Ф., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав до суду заяву про ознайомлення з матеріалами  справи з якими ознайомився 22 жовтня 2020 року, а 28 жовтня 2020 року подав до суду апеляційну скаргу. 
Таким чином сукупність вищевказаних даних свідчить про те, що адвокат Петрик Б.Ф. отримав повноваження на надання правової допомоги ОСОБА_1 вже після закінчення строку на апеляційне оскарження судового рішення, яке набуло законної сили, не брав участь у розгляді справи і не мав права на оскарження судового рішення протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження. 
Рішеннями Європейського суду визначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України» ).
Зі змісту матеріалів справи, вбачається, що на ОСОБА_1 09.07.2020 року було складено: протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ДПР18 №428047 за ч.4 ст.130 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 428915 за ст.122-4 КУпАП, протокол про адміністративні правопорушення ДПР18 №428914 за ст.124 КУпАП, зі змістом яких ОСОБА_1 був ознайомлений, що свідчить про те, що ОСОБА_1 знав про те, що відносно нього складені вищезазначені протоколи (а.с.1-4). 
Окрім того, інтереси ОСОБА_1 в Франківському районному суді м. Львова представляв захисник адвокат Рогів Т.Р., за клопотанням якої розгляд справи на підставі постанови цього ж суду було передано до Івано-Франківського міського суду за місцем проживання правопорушника.
Після надходження справи до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області 17.08.2020 року, судом 20.08.2020 року було винесено постанову суду про повернення матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції для належного оформлення.
07.09.2020 року матеріали справи повторно надійшли для розгляду до Івано-Франківського міського суду, розгляд яких було призначено судом на 23.09.2020 року та 01.10.2020 року. В судові засідання правопорушник ОСОБА_1 не з`являвся, а тому суд прийшов до висновку про розгляд справи 01.10.2020 року за його відсутності.
З мотивувальної частини судового рішення вбачається, що суд повідомляв  правопорушника належним чином про розгляд справи та прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 . 
Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з врахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.
При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що законодавцем встановлені скорочені строки щодо можливості накладення стягнення на правопорушника та виконання судового рішення. 
Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо). 
Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.
Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з врахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.
В своєму клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції адвокат Петрик Б.Ф. посилається на те, що ОСОБА_1 не був повідомлений про розгляд справи, не знав про судове рішення і не мав можливості його своєчасно оскаржити. 
Апеляційний суд  вважає, що вказані доводи можуть бути ретельно перевірені у випадку звернення ОСОБА_1 з апеляційною скаргою та відповідним клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки стосуються безпосередньо права особи, яку притягнуто до адміністративною відповідальності на оскарження судового рішення. 
Приймаючи до уваги сукупність вищевказаних обставин, враховуючи, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження скаргу подано адвокатом Петриком Б.Ф., який не мав право на оскарження судового рішення протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.
Повернення апеляційної скарги адвокату Петрику Б.Ф. не позбавляє ОСОБА_1 права звернутися з апеляційною скаргою на постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження, в якому конкретизувати причини, які не дозволили йому своєчасно у встановлений законом строк оскаржити постанову суду.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

                                                        п о с т а н о в и в :

Відмовити адвокату Петрику Б.Ф. у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 жовтня 2020 року відносно ОСОБА_1 .
Повернути апеляційну скаргу адвокату Петрику Б.Ф.
Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду                                                                                О.П. Васильєв