Ухвала
 
13 листопада 2020 року
 
м. Київ
 
справа № 233/1950/19
провадження № 61-5137св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,
 
учасники справи:
позивач -Приватне акціонерне товариство «АПК-Інвест»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
треті особи: Костянтинівська районна державна адміністрація Донецької області, ОСОБА_2 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» на постанову Донецького апеляційного суду від 18 лютого 2020 року та додаткову постанову Донецького апеляційного суду від 24 березня 2020 року у складі колегії суддів: Кішкіної І. В., Азевича В. Б., Халаджи О. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів
У травні 2019 року Приватне акціонерне товариство «АПК-Інвест» (далі - ПрАТ «АПК-Інвест») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1  , треті особи: ОСОБА_2 , Костянтинівська районна державна адміністрація Донецької області,  про переукладення договору оренди земельної частки (паю) на договір оренди землі.
Позов обґрунтовано тим, що 20 лютого 2014 року між ПрАТ «АПК-Інвест» та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної частки (паю), зареєстрований 20 лютого 2014 року у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Білокузьминівської селищної ради за № 58 (далі - договір). Відповідно до умов зазначеного договору ОСОБА_1 передав ПрАТ «АПК-Інвест» в оренду земельну частку (пай) (рілля) розміром 4,65 умовних кадастрових гектарів, згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ДН № 0091807, виданого 10 січня 1997 року Костянтинівською районною державною адміністрацією. Цього ж дня, ОСОБА_1 передав, а ПрАТ «АПК-Інвест» прийняло у володіння та користування (оренду) земельну частку (пай) (рілля) розміром 4,65 умовних кадастрових гектарів, що розміщена в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом, що підтверджується актом приймання-передачі земельної частки (паю) до договору від 20 лютого 2014 року. Договір укладено на строк до 20 лютого 2034 року. З часу укладення договору по день подання позову ПрАТ «АПК-Інвест» сумлінно виконує усі обов`язки згідно з умовами договору. В подальшому позивачу стало відомо про факт виділення в натурі відповідачем земельної ділянки площею 3,8978 га, якій було присвоєно кадастровий номер 1422481500:11:000:0079 та яка на сьогоднішній день фактично використовується позивачем на підставі укладеного договору орендної земельної частки (паю) від 20 лютого 2014 року. Позивач зазначав, що ОСОБА_1 порушив норми, закріплені чинним законодавством та безпосередньо договором оренди земельної частки (паю) від 20 лютого 2014 року, щодо обов`язку повідомити та в подальшому переукласти договір із ПрАТ «АПК-Інвест» після виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), чим було грубо порушені права позивача як орендаря.
Земельна частка (пай) передавалася позивачу в оренду на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), шляхом укладення договору оренди земельної частки (паю), як передбачено Указом Президента України «Про гарантування захисту економічних інтересів та поліпшення соціального забезпечення селен - пенсіонерів, які мають право на земельну частку (пай)» від 15 грудня 1998 року № 1353/98, Указом Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки» від 03 грудня 1999 року № 1529/99 та формою Типового договору оренди земельної частки (паю), затвердженою наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 17 січня 2000 року № 5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2000 року за № 101/4322 (далі - форма Типового договору).
На момент укладення договору оренди земельної частки (паю) між ПрАТ «АПК-Інвест» та ОСОБА_1 , так само, як і на теперішній час, діють норми перехідних положень Закону України «Про оренду землі», якими встановлено імперативну норму щодо наслідків виділу в натурі (на місцевості) земельної ділянки власником земельної частки (паю), яким укладено договорі оренди землі, а саме: такий договір переукладається відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін.
Аналогічні вимоги встановлені укладеним договором оренди земельної частки (паю) між позивачем та відповідачем.
Отже, під час укладення договору оренди земельної частки (паю) ОСОБА_1 вчинив волевиявлення щодо укладення договору оренди земельної частки (паю) строком на 20 років та правових наслідків подальшої реалізації ним права на виділ земельної ділянки - переукладення договору оренди землі із орендарем, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений договір оренди земельної частки (паю).
Проте, відповідач протиправно вчинив односторонню відмову від взятого на себе зобов`язання з переукладення договору оренди, чим порушив права та законні інтереси позивача, як належного орендаря та користувача земельної ділянки, що змусило останнього звернутись із позовом до суду.
Рішенням Костянтинівського міського суду Донецької області від 29 жовтня 2019 року позов ПрАТ «АПК-Інвест» задоволено. Визнано переукладеним договір оренди земельної частки (паю) від 20 лютого 2014 року, укладений між ПрАТ «АПК-Інвест» та ОСОБА_1 , на договір оренди землі, кадастровий номер земельної ділянки 1422481500:11:000:0079, площею 3,8978 га, на тих самих умовах, що і раніше укладений договір оренди земельної частки (паю), починаючи з дати державної реєстрації права власності відповідача на земельну ділянку 04 травня 2018 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у відповідній редакції.
Постановою Донецького апеляційного суду від 18 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено. Рішення Костянтинівського міського суду Донецької області від 29 жовтня 2019 року скасовано. У задоволенні позову ПрАТ «АПК-Інвест» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , Костянтинівська районна державна адміністрація Донецької області, про переукладення договору оренди земельної частки (паю) відмовлено. Стягнуто з ПрАТ «АПК-Інвест» на користь ОСОБА_1 понесені витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 2 881,50 грн.
Додатковою постановою Донецького апеляційного суду від 24 березня 2020 року задоволено заяву ОСОБА_2 . Стягнуто з ПрАТ «АПК-Інвест» на користь ОСОБА_2 понесені витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 2 881,50 грн.
Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи
У березні 2020 року ПрАТ «АПК-Інвест» засобами поштового зв`язку подало касаційну скаргу на постанову Донецького апеляційного суду від 18 лютого 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Разом із касаційною скаргою ПрАТ «АПК-Інвест» подано клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
На обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень в цій справі заявник зазначив, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без врахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2018 року у справі № 924/468/14, у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 904/3558/18, постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Крім того, заявник вказує на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
03 квітня 2020 року ПрАТ «АПК-Інвест» засобами поштового зв`язку подало доповнення до касаційної скарги, в якому просить викласти прохальну частину наступним чином: скасувати постанову Донецького апеляційного суду від 18 лютого 2020 року та додаткову постанову Донецького апеляційного суду від 24 березня 2020 року повністю та залишити рішення Костянтинівського міського суду Донецької області від 29 жовтня 2019 року без змін.
Додаткову постанову Донецького апеляційного суду від 24 березня 2020 року заявник оскаржує з підстав неправильного розподілу апеляційним судом судових витрат.
 
У травні 2020 року ПрАТ «АПК Інвест» звернулося до Верховного Суду із заявою про зупинення провадження у вказаній справі, в якій, посилаючись на те, що ухвалою Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 233/3676/19          (провадження № 61-3325св20) передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу, яка виникла у подібних правовідносинах, просить зупинити касаційне провадження у цій справі до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 233/3676/19 (провадження № 61-3325св20).
 
Представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у червні 2020 року засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ПрАТ «АПК-Інвест», в якому просить залишити її без задоволення, та задовольнити її касаційну скаргу. У відзиві виклала клопотання про розгляд справи за її участю. Разом із відзивом представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала клопотання про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ПрАТ «АПК-Інвест», посилаючись на пункт 5 частини другої статті 394 ЦПК України, оскільки Верховний Суд у своїй постанові вже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку.
 
У жовтні 2020 року представником ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подано клопотання про зупинення провадження до вирішення справи № 1-25/2020 (395/20), що розглядається в порядку конституційного провадження Великою Палатою Конституційного суду України.
 
Клопотання обґрунтовано тим, що Великою Палатою Верховного Суду у справі                                 № 233/3676/19 касаційну скаргу ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» задоволено, скасовано постанову Донецького апеляційного суду від 22 січня 2020 року та залишено в силі рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 жовтня 2019 року. В  постанові у зазначеній справі Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України, яким керувався апеляційний суд при розгляді справи та схожих висновків, викладених Верховним Судом у складі колегії Касаційного цивільного суду.
 
Оскільки у Конституційному Суді України вирішується справа за конституційним поданням народних депутатів України з приводу невідповідності Конституції України створення та функціонування у складі Верховного Суду окремого органу, а саме, Великої Палати Верховного Суду, заявники посилаючись на положення пункту 6 частини першої та частину другу статті 251 ЦПК України, вважають, що наявні підстави для зупинення провадження у цій справі до вирішення Конституційним Судом України справи про конституційність створення Великої Палати Верховного Суду, оскільки рішення Конституційного Суду України буде впливати на вирішення цієї справи, а саме, на застосування висновків Великої Палати Верховного Суду. 
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 04 травня 2020 року поновлено ПрАТ «АПК-Інвест» строк для подання доповнень до касаційної скарги, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПрАТ «АПК-Інвест» на постанову Донецького апеляційного суду від 18 лютого 2020 року та додаткову постанову Донецького апеляційного суду від 24 березня 2020 року у цій справі, витребувано матеріали справи № 233/1950/19 із суду першої інстанції, встановлено учасникам справи строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.
Касаційне провадження у справі відкрито на підставі пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
У травні 2020 року матеріали справи № 233/1950/19 надійшли до Верховного Суду.
Щодо клопотання представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про закриття касаційного провадження
Відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові вже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку). Якщо ухвала про відкриття касаційного провадження мотивована також іншими підставами, за якими відсутні підстави для закриття провадження, касаційне провадження закривається лише в частині підстав, передбачених цим пунктом; 5) після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.
У клопотанні про закриття касаційного провадження представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 зазначає, що наявні підстави, передбачені пунктами 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК України.
Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання представника  ОСОБА_1 , ОСОБА_2  - ОСОБА_3 про закриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктами 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК України, так як у правових висновках, викладених у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2018 року у справі № 924/468/14, у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 904/3558/18, постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України) та які стали підставою для відкриття касаційного провадження, містяться правові висновки, які зумовлюють призначення справи до розгляду.
Щодо клопотань ПрАТ «АПК Інвест» про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та зупинення касаційного провадження
Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.
Відповідно до положень частини п`ятої статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.
Клопотання ПрАТ «АПК Інвест» про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду мотивоване тим, що наразі існує виключна правова проблема, яка полягає у неоднаковому застосуванні судами, зокрема Верховним Судом, норми матеріального права, викладеної в абзаці 2 розділу ІХ Перехідних положень Закону України «Про оренду землі».
Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України передбачено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.
У клопотанні ПАТ «АПК-Інвест» про зупинення касаційного провадження просило зупинити касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 233/3676/19-ц.
01 вересня 2020 року Великою Палатою Верховного Суду розглянуто справу № 233/3676/19 за позовом ПрАТ «АПК-Інвест» до ОСОБА_4 , третя особа - Виконавчий комітет Дружківської міської ради Донецької області, про переукладення договору та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ПрАТ «АПК-Інвест» про припинення договору оренди земельної частки (паю) шляхом його розірвання та за її результатами касаційну скаргу ПрАТ «АПК-Інвест» задоволено. Постанову Донецького апеляційного суду від 22 січня 2020 року скасовано та залишено в силі рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 жовтня 2019 року.
Зважаючи на те, що справа № 233/3676/19-ц з підстав, якими обґрунтоване клопотання ПАТ «АПК-Інвест» про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, 01 вересня 2020 року розглянута Великою Палатою Верховного Суду (провадження №14-65цс20), у задоволенні зазначених клопотань про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та зупинення касаційного провадження слід відмовити.
Щодо клопотання представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про зупинення касаційного провадження
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Отже, суд зупиняє провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.
З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду необхідно у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.
Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає у тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі.
Пов`язаність справ між собою полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для цієї справи.
Тобто, у кожному конкретному випадку, учасник справи, який зацікавлений у зупиненні провадження у справі має надати обґрунтування суду, що без результатів розгляду іншої справи, цю справу розглядати об`єктивно неможливо.
Доводи представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у клопотанні про зупинення касаційного провадження про те, що на розгляді Конституційного Суду України перебуває справа № 1-25/2020 (395/20) за конституційним поданням щодо невідповідності Конституції України створення та функціонування у складі Верховного Суду окремого органу, а саме Великої Палати Верховного Суду, не свідчать про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи, оскільки відсутні підстави вважати, що обставини, які можуть бути встановлені під час розгляду Конституційним Судом України справи № 1-25/2020 (395/20), мають значення для розгляду цієї справи.
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.
 
У відповідності до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Абзац другий частини першої цієї статті визначає, що в разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
 
Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішує Верховний Суд з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.
 
Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано порядок розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи.
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.
 
Оскільки суд касаційної інстанції не приймав рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень і такої необхідності колегія суддів не вбачає, то у задоволенні клопотання про розгляд справи за участю представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 -  ОСОБА_3 слід відмовити.
 
Керуючись статтями 251, 252, 401, 402, 403 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.
 
УХВАЛИВ:
 
В задоволенні клопотання представника  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -  ОСОБА_3 про закриття касаційного провадження у справі за позовом  відмовити.
 
В задоволенні клопотань Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та зупинення касаційного провадження у справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 233/3676/19-ц відмовити.
 
В задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -  ОСОБА_3 про зупинення касаційного провадження у справі до закінчення розгляду Конституційним Судом України справи № 1-25/2020 (395/20) відмовити.
 
В задоволенні клопотання представника  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -  ОСОБА_3 про розгляд справи за її участю відмовити.
 
Справу за позовом Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , Костянтинівська районна державна адміністрація Донецької області, про переукладення договору оренди земельної частки (паю) на договір оренди землі, за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» на постанову Донецького апеляційного суду від 18 лютого 2020 року та додаткову постанову Донецького апеляційного суду від 24 березня 2020 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 25 листопада 2020 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                        І. Ю. Гулейков

 
О. В. Ступак

 
Г. І. Усик