Номер провадження: 33/813/1277/20
Номер справи місцевого суду: 523/11465/20 
Головуючий у першій інстанції Дяченко В. Г.
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2020 року                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М., 
за участю:
секретаря Ющак А.Ю.,
апелянта ОСОБА_1 ,
адвоката Буц Г.О.,
розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 04 вересня 2020 року про відмову в притягненні  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 ,до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Суворовського районного суду від 04 вересня 2020 року провадження відносно ОСОБА_2  про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення(далі- КУпАП) було закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №114006 від 29.06.2020 року, водій ОСОБА_2 29.06.2020 року в м.Одесі по вул. Балківська, буд. 12/1, керуючи транспортним засобом «Mazda 323 F», номерний знак НОМЕР_1 , виїхав на вул. Балківська, та вливаючись в транспортний потік, не надав дорогу т/з «VOLKSWAGEN Transporter» номерний знак НОМЕР_2 під керування ОСОБА_1 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п.10.3 Правил дорожнього руху (далі – ПДР).

Відповідно до постанови суду в діях водія ОСОБА_2 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, тому як вбачається, що дії водія транспортного засобу «VOLKSWAGEN Transporter» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 , перебувають у причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою (далі – ДТП). 

Не погоджуючись із вказаною постановою, 05.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 04 вересня 2020 року та прийняти постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Також у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, посилаючись на те, що у судове засідання його не викликали, в Єдиному державному реєстрі судових рішень тексту вказаної оскаржуваної постанови він не знайшов, а отримав вказану постанову 25.09.2020 року, а тому не мав можливості оскаржити постанову у встановлені законом строки. 

Вивчивши клопотання заявника апеляційної скарги ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не був присутнім при винесенні оскаржуваної постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 04.09.2020 р. і в судове засідання не викликався.
Зазначена обставина свідчить про те, що апелянту ОСОБА_1 не було відомо про прийняте судом рішення про відмову в притягненні до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП.
Доводи ОСОБА_1 про те, що копія вищевказаної постанови йому судом направлена не була, в Єдиному державному реєстрі судових рішень вказана постанова не опублікована, копію постанови суду від 04.09.2020 року він отримав лише 25.09.2020 року, що унеможливило оскарження постанови впродовж десяти днів з дня її винесення, матеріалами справи не спростовані.
Таким чином, зазначені обставини свідчать про те, що строк на апеляційне оскарження був пропущений апелянтом з поважних причин, тому підлягає поновленню. 
При цьому, апеляційний суд зазначає, що апеляційний перегляд судового рішення гарантовано учасникам справи п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, статтею 6 Європейської Конвенції «Про права людини і основоположних свобод» та практикою Європейського суду по правам людини.

Що стосується суті апеляційної скарги, то апеляційний суд зазначає наступне.

За змістом статті 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 251 КУпАП встановлено що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
При цьому для притягнення особи до адміністративної відповідальності обсяг доказів, долучених до матеріалів справи, в їх сукупності повинен бути необхідним та достатнім для беззаперечного висновку про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Заслухавши ОСОБА_1 , його представника адвоката Буц Г.О., вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так, з матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції розглянув справу повно, всебічно та об`єктивно, дослідив долучені до матеріалів справи докази та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП.
При цьому, апеляційний суд наголошує на тому, що матеріали справи не мають достатньо об`єктивних доказів винних дій ОСОБА_2 в порушення ним вимог п.10.3 ПДР, що призвело до скоєння ДТП, яке сталось за участю його автомобіля і автомобіля «VOLKSWAGEN Transporter», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , що в свою чергу призвело до пошкодження транспортних засобів.

В судовому засіданні суду першої інстанції  ОСОБА_2  вину у скоєному адміністративному правопорушенні не визнав, пояснивши, що він рухався по вулиці Червонослобідська в бік вулиці Балківська. Під`їзжаючи на перехрестя вулиці Балківська, повернув праворуч на сигнал світлофора на зелену стрілку і рухався у крайній правій полосі, проїхавши 50-100 м. отримав удар в ліву сторону свого автомобіля, після чого побачив т/з «VOLKSWAGEN Transporter», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по пунктирній лінії на великій швидкості, після чого він проїхав вперед ще 40 м., зайнявши крайню праву полосу і зупинився попереду транспортного засобу «Mazda 323», номерний знак НОМЕР_1 , під його керуванням.

Тобто, матеріали справи не мають об`єктивних доказів того, на яке світло світлофора рухались автомобілі під керуванням як водія ОСОБА_2 , так і водія ОСОБА_1 , з якою швидкістю рухались вказані автомобілі, та чи була технічна можливість у кожного із вищевказаних водіїв уникнути ДТП, у разі дотримання ПДР.

З цих підстав, висновки суду першої інстанції про винність дій водія ОСОБА_1 у скоєнні ДТП, також є безпідставними, оскільки, окрім викладеного, суд першої інстанції взагалі не досліджував обставини порушення ПДР водієм ОСОБА_1 .

У зв`язку з цим, апеляційний суд вважає за необхідне оскаржувану постанову суду змінити та виключити з її мотивувальної частини висновки суду про те, що дії водія транспортного засобу «VOLKSWAGEN Transporter», номерний знак НОМЕР_2 , перебувають у причинному зв`язку із ДТП.

У відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право змінити постанову суду.

При цьому слід зазначити, що згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. 

Таким чином, аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги в цій частині не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга в цій частині підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова суду – залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання  ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м.Одеси від 04 вересня 2020 року.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Виключити із мотивувальної частини постанови слова наступного змісту: «…тому як вбачається, що дії водія транспортного засобу «VOLKSWAGEN Transporter» номерний знак НОМЕР_2 , перебувають у причинному зв`язку із ДТП».

В іншій частині постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 04 вересня 2020 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 06.11.2020 року.

Суддя Одеського апеляційного суду                                          С.М. Сегеда