ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
07 грудня 2020 року           справа №360/3296/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),
суддів Гайдара А.В., Ястребової Л.В.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області  на рішення  Луганського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року у справі  № 360/3296/20 (головуючий І інстанції О.В. Ірметова)   за позовом   Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області   до   Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного миіжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про  скасування постанови про стягнення штрафу,-

                                                      ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 26.08.2020 про накладення  штрафу   у   розмірі   5 100,00 грн у   виконавчому   провадженні   ВП № 61617992.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що листами від 31.03.2020 № 1200-010301-8/6400, від 15.05.2020 № 1200-010301-5/9181, від 20.05.2020 № 1200-010301-8/9492 та від 10.07.2020 № 1200-010301-8/13608 позивач повідомив відповідача про те, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09.12.2019 по справі № 360/1218/19, головним управління Пенсійного фонду України в Луганській області проведено з 01.01.2018 перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб”, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 83% сум грошового забезпечення
Виплата пенсійних коштів за період з 01.01.2018 по 10.02.2020 в розмірі 29 876,09 грн буде здійснюватись за окремою бюджетною програмою, відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 “Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду”. Таким чином, рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09.12.2019 у справі № 360/1218/19, зокрема в частині перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 відповідно до статті 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб”, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 83% сум грошового забезпечення, виконано в повному обсязі. Стягувачу - ОСОБА_1 пенсія нарахована відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. 
Не погодившись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач навів доводи, аналогічні викладеним в позовній заяві. 
Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, зазначає наступне.
Фактичні обставини справи. 
20.03.2020 на виконання до Відділу надійшов виконавчий лист Луганського окружного адміністративного суду від 20.03.2020 № 360/1218/20 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити виплату заборгованості з сум перерахованої пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року (а.с.40-41).
23.03.2020 державним виконавцем, керуючись вимогами ст. ст. З, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України “Про виконавче провадження”, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61617992. У постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (а.с. 43).
Листом 23.03.2020 № 7217 відповідачем направлено зазначену постанову позивачу для виконання (а.с.42).
Також позивачу направлено вимогу про необхідність надання інформації щодо повного та фактичного виконання рішення суду у справі № 360/1218/19 негайно з моменту отримання вимоги (а.с.48-49).
Листом від 15.05.2020 № 1200-010301-2/9181 позивач повідомив відповідачу, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09.12.2019 по справі № 360/1218/19, управлінням пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області проведено перерахунок пенсіі ОСОБА_1 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 83% відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018 року. 
Доплату по проведеному перерахунку за період з 21.02.2020 (дата набрання рішення суду законної сили) по 31.03.2020 у сумі 2 345, 65 грн обліковано в управлінні та буде виплачено на умовах окремого порядку визначеного Кабінетом Міністрів України (Постанова Кабінету Міністри України від 05.11.2014 № 637 “Про здійснення соціальних виплат внутрішню переміщеним особам”). 
Виплата доплати по проведеному перерахунку за період з 01.01.2018 по 20.02.2020 у сумі 29 876, 09 грн буде здійснюватись за окремою бюджетною програмою, затвердженою постановою Кабінету Міністрі України від 22 серпня 2018 року № 649. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649 затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат з рішенням суду. Зазначеним порядком визначено механізм погашенн заборгованості, що утворилась внаслідок нарахування пенсійних виплат н виконання рішення суду, за рахунок коштів, передбачених в державном бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету. 
На виконання затвердженого Порядку Пенсійний фонд України веде облік судових рішень, черговість виконання, перевірку обгрунтованості розрахованоі суми, що підлягає виплаті. Після проведення всіх заходів, передбачених Порядком. Комісія приймає відповідне рішення. 
Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649 інформація внесена до реєстру судових рішень за № 57619 (станом на 15.05.2020) та буде виплачена згідно порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду. 
На підставі пункту 6 Порядку ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 26.09.2018 № 20-1, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області визначило відповідальну особу, яка здійснює облік рішень у реєстрі. 
Рішення про наявність підстав для виплати суми за рішенням суду приймає персональний склад комісії, її голова, заступник голови та секретар, які затверджуються Головою правління Пенсійного фонду України. 
Згідно пункту 10 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649, виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику. 
На теперішній час інформації про прийняття рішення стосовно наявності підстав для виплати суми ОСОБА_1 , зазначеної в розрахунках від Пенсійного фонду України не надходило. 
Згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України “Про виконавче провадження”, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. 
З огляду на наведене, Головне управління просило винести постанову пре закінчення виконавчого провадження ВП № 61617914 на підставі п.9 ч. 1 ст. Зі Закону України “Про виконавче провадження” (а.с.51-52).
Листом від 20.05.2020 № 1200-010301-8/9492 позивач повідомив відповідачу, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової службі та деяким іншим категоріям осіб” (далі - Постанова № 103) було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої Головним управління ДФС Луганській області. 
Розмір підвищення, визначений на виконання Постанови №103 як різниці між встановленим розміром пенсії з 01.03.2018, та розміром пенсії, який виплачувався ОСОБА_1 до цієї дати (далі - розмір підвищення) становив 5107, 70 грн. 
З 01.01.2018 на виконання Постанови № 103 пенсію ОСОБА_1 було обчислено в розмірі 70% суми оновленого грошового забезпечення, що відповідає нормам законодавства, чинного на час перерахунку. 
Виплата перерахованої пенсії у 2018 році проводилася ОСОБА_1 в розмірі 7085, 15 грн з урахуванням 50% розміру підвищення (4 531, 3 грн. + 2 553, 85 грн.). У 2019 році пенсія виплачувалась з урахуванням 75% розміру підвищення відповідно до Постанови №103 та постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 № 804 “Деякі питання захисту окремих категорій громадян” (4 531, 3 грн. + 3 830, 78 грн.). 
Водночас повідомлено, на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09.12.2019 по справі № 360/1218/19, управлінням пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 83 % відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018 року. 
Доплату по проведеному перерахунку за період з 21.02.2020 (дата набрання рішення суду законної сили) по 31.03.2020 у сумі 2 345, 65 грн обліковано в управлінні та буде виплачено на умовах окремого порядку визначеного Кабінетом Міністрів України (Постанова Кабінету Міністри України від 05.11.2014 № 637 “Про здійснення соціальних виплат внутрішньс переміщеним особам”). 
З 01.04.2020 пенсія ОСОБА_1 виплачується з розмірі, визначеному на виконання рішення суду. 
Виплата доплати по проведеному перерахунку за період з 01.01.2018 по 20.02.2020 у сумі 29876, 09 грн буде здійснюватись за окремою бюджетної програмою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 “Питання погашення заборгованості з пенсійни виплат за рішенням суду” (а.с.55-56).
07.07.2020 відповідачем сформовано вимогу № 9023, в якій зазначено про необхідність надати інформацію щодо повного та фактичного виконання рішення суду у справі № 360/1218/19 негайно з моменту отримання вимоги (а.с.57-58).
26.08.2020 відповідачем, відповідно до ст. ст.  63, 75 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про накладення штрафу на позивача у розмірі-  5 100 грн. Копію постанови направлено боржнику для виконання (а.с. 59-60).
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не підтверджено поважність причин не виконання судового рішення в частині виплати нарахованої суми заборгованості по виплаті пенсій у визначений державним виконавцем строк, з огляду на що відсутні підстави для скасування постанови про накладення штрафу. 
Оцінка суду. 
Відповідно до ч. 2  статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з частинами другою та третьою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Частиною першою статті 255 КАС України визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи   службових осіб,   інших   фізичних   осіб і   підлягає виконанню на всій території України.
Згідно з частинами першою, другою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Положеннями статті 1 Закону України “Про виконавче провадження” передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини другої статті 74 Закону України “Про виконавче провадження” рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону України “Про виконавче провадження” за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий   день   після   відкриття   виконавчого   провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про   накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення   протягом   10   робочих   днів   (за рішенням, що підлягає   негайному   виконанню, - протягом   трьох   робочих   днів)   та   попередження   про   кримінальну   відповідальність.
Згідно з частиною третьою статті 63 Закону України “Про виконавче провадження” виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Згідно із статтею 75 Закону України “Про виконавче провадження” у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
З аналізу викладеної норми слідує, що негативні наслідки у вигляді накладення штрафу за невиконання в обумовлений строк відповідного рішення настають за умови його невиконання без поважних причин.
Позивач в доводах апеляційної скарги як на підставу для визнання оскарженої постанови протиправною посилається на те, що суми пенсії, які не виплачено за період до їх відновлення, виплачується   на умовах окремого порядку, який на даний час не з  атверджено.
Надаючи оцінку доводам позивача, суд зазначає наступне.
Приписами абзацу другого пункту 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 40/26485 визначено, що Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.
Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: планує у відповідному регіоні доходи та видатки коштів Фонду, у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами) (підпункти 2, 4 пункту 4 вказаного Положення).
Отже, невиконання судового рішення позивачем в частині виплати грошових коштів, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу, у такому випадку, жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.
Даний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а (К/9901/1598/18).
Крім того, на зазначеній судовій практиці акцентував увагу Верховний Суд при вирішенні питання про наявність підстав для відкриття провадження за поданням Кіровоградського окружного адміністративного суду про розгляд Верховним Судом як зразкової адміністративної справи за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу як зразкової, за наслідками розгляду якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження у цій справі та розгляді її як зразкової від 16.07.2019 у справі № 811/1469/18.
У вказаній ухвалі Верховний Суд зазначив: “Верховний Суд України у своїх постановах (справи № 21-1044а15, № 21-2630а15, № 21-5118а15, № 804/5081/13-а) неодноразово вказував, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів”.
Проте, в спірних правовідносинах колегія суддів вважає неможливим застосування такої практики Верховного Суду з таких підстав.
Так, про відсутність фінансування позивачем жодним чином не зазначено у листах на адресу відповідача від 20.05.2020 № 1200-010301-8/9492, натомість позивач у них посилається на постанову КМУ від 22.08.2018 № 649 та окремий порядок, який буде встановлений постановою КМУ.
В свою чергу відсутність фінансування позивачем документально не доведено та не надано доказів вчинення будь-яких дій на отримання фінансування для виконання судового рішення на момент накладення штрафу на боржника.
Щодо посилань позивача на те, що суму несплачених пенсійних коштів буде виплачено за окремою програмою, затвердженою постановою КМУ від 22.08.2018 № 649, суд зазначає наступне.
Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649 та визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.
Пунктом 2 вказаної постанови Кабінету Міністрів України установлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією    постановою.
Згідно пунктів 5, 6, 8, 10 Порядку № 649 для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою. Перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - комісія). Комісія приймає одне з таких рішень: про наявність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку; про відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку. У разі відсутності підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку, у п`ятиденний строк комісія повідомляє боржнику про прийняте рішення, зазначивши при цьому причини відмови. У разі потреби комісія може прийняти рішення про повернення матеріалів боржнику на доопрацювання. Виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів   боржнику.
Тобто, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється органами Пенсійного фонду України за правилами Порядку № 649.
Разом з тим, суд зазначає, що позивач мав провести розрахунок суми виплати відповідно до рішення суду, направити відповідний пакет документів до Пенсійного фонду України, де уповноважена комісія, після перевірки обґрунтованості розрахованої суми, прийняла б одне з рішень.
Лише після розгляду поданих боржником (територіальним пенсійним органом) зазначених документів відповідна комісія Пенсійного фонду України може прийняти рішення про наявність або відсутність підстав для   виплати   суми,  зазначеної   в розрахунку.
В свою чергу, позивачем не надано доказів направлення відповідного пакету документів до Пенсійного фонду України, де уповноважена комісія після перевірки обґрунтованості розрахованої суми прийняла б одне з рішень, як і не надано рішення Пенсійного фонду України з приводу даного питання.
Отже, матеріали справи не містять відомостей та належних доказів на вчинення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області дій, передбачених пунктом 5 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. Не надано позивачем відповідних доказів і суду.
Щодо посилання позивача на те, що суму пенсійних коштів обліковано в управлінні та буде виплачено на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України, суд зазначає наступне.
Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін (див. рішення від 19 березня 1997 року у справі “Горнсбі проти Греції”, п. 40). Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок (див. рішення у справі “Immobiliare Saffi” проти Італії”, заява №22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).
Проблема невиконання остаточних рішень розглядалась у пілотному рішенні ЄСПЛ проти України у справі “Юрій Миколайович Іванов проти України”, а також у ряді інших справ проти України, які також розглядались на основі усталеної практики Суду з цього питання.
Так, у п. 53 цього рішення ЄСПЛ зауважив, що держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному і вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (д и в. рішення у справі “Сокур проти України” (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26 квітня 2005 року, і у справі “Крищук проти України” (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009).
Основною функцією судового рішення є відновлення порушених прав позивача (стягувача). Заради цього відновлення Держава визначає пріоритет інтересів постраждалої сторони - стягувача, порушені права якої було визнано та поновлено судом і видано відповідний виконавчий документ.
Таким чином, ураховуючи процес поновлення порушених прав позивача (стягувача) шляхом видачі відповідного виконавчого документа, законодавством у сфері примусового виконання рішень встановлений найвищий пріоритет прав стягувача у виконавчому провадженні у порівнянні з колом прав боржника.
Принцип “res judicata” (принцип обов`язковості судового рішення) покладає на боржника обов`язок виконання судового рішення, яке набрало законної сили, не очікуючи відповідних дій державного виконавця.
В силу зазначеного правового принципу саме боржник повинен проявити достатню розумність і обачність для того, щоб уникнути негативних наслідків, пов`язаних із невиконанням судового рішення.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог щодо визнання протиправною та скасування винесеної відповідачем постанови від 26.08.2020 про накладення штрафу в сумі 5100 грн у виконавчому провадженні № 61617992.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись статтями 23, 33, 271, 272, 287, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-                    

                                                         ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області  на рішення  Луганського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року у справі  № 360/3296/20 – залишити без  задоволення. 
Рішення  Луганського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року у справі  № 360/3296/20 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 07 грудня 2020 року.
Касаційна скарга  на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 07 грудня 2020 року.

Головуючий суддя                                                                               І.Д. Компанієць

Судді                                                                                         А.В. Гайдар

                                                                                                  Л.В. Ястребова