ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1155/20 Справа № 932/13198/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Карягіна Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Калініч Н. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 жовтня 2020 року                                                                м. Дніпро

       23 жовтня 2020 року суддя Дніпровського апеляційного суду Калініч Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі, клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою: 
        ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за         адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, -
В С Т А Н О В И Л А :
Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців. 
Стягнуто з  ОСОБА_1  судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп. на користь держави. 
При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 24 серпня 2019 року о 21 годині 15 хвилин, водій ОСОБА_1 , знаходячись на Запорізькому шосе, 30, в м. Дніпрі, керував автомобілем «ТАТА LPT 613» д/н НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування транспортним засобом, відповідно постанови державної виконавчої служби від 18 березня 2018 року серія ВП № 46840100. Своїми діями водій ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП. 
Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП закрити. 
Разом з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.
В обґрунтування доводів поважності пропуску строку ОСОБА_1 зазначає, що він участі у судовому засіданні 25 вересня 2019 року не приймав, а про існування оскаржуваної постанови дізнався випадково від працівників поліції, після чого одразу ж звернувся до суду із заявою про отримання копії постанови, яку отримав 25 серпня 2020 року. 
В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що станом на 23 серпня 2019 року він повністю погасив заборгованість зі сплати аліментів, та постановою від 23 серпня 2019 року, винесеною Кременчуцьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області скасовано тимчасове обмеження керування транспортним засобом. 
Таким чином, 24 серпня 2019 року жодних обмежень щодо керування транспортним засобом не існувало, а винесена судом постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності ґрунтується на недостовірних та помилкових даних.
В судове засідання апеляційного суду  ОСОБА_1 , будучи повідомленим завчасно та належним чином про час і місце його проведення в Дніпровському апеляційному суді у м. Дніпрі, не з`явився.
При цьому, розгляд апеляційної скарги був призначений на 28 вересня 2020 року, однак через клопотання апелянта про відкладення судового засідання, розгляд справи відкладено на 23 жовтня 2020 року о 9 годині 20 хвилин, про що повідомлено  ОСОБА_1 належним чином.

22 жовтня 2020 року ОСОБА_2 подав до апеляційного суду заяву про розгляд справи за його відсутності, а тому враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути матеріали без участі ОСОБА_2 ..
Суд апеляційної інстанції, дослідивши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та матеріали провадження приходить до висновку, що клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступного. 
Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.
Правила ст. 294 КУпАП слід розглядати, як конкретні аспекти права на доступ до суду.
Доводи клопотання про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження через те, що копію оскаржуваної постанови отримано лише 25 серпня 2020 року, є необґрунтованими, оскільки  ОСОБА_1  був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, останньому були роз`яснено його право на захист, а також повідомлено про призначений розгляд справи 25 вересня 2019 року в Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська, що підтверджується його власними підписами у відповідних графах протоколу. 
Отже, апелянт був належним чином повідомлений про місце дату та час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, а тому у ОСОБА_1 були відсутні перешкоди для звернення до суду з апеляційною скаргою в межах строку на апеляційне оскарження, так як він був обізнаний про факт складання протоколу, який в подальшому мав бути розглянутий судом першої інстанції.
Разом з цим, апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним стосовно того, що відносно нього складено протокол за ч. 3 ст. 126 КУпАП, понад одинадцять місяців не вживав жодних дій спрямованих на апеляційне оскарження судового рішення. 

Дана позиція суду повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі "Пономарев проти України" Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Устименко проти України" від 29 жовтня 2010 року, Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. 

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
Таким, чином не можна погодитися з доводами апелянта про те, що строк на оскарження постанови ним був пропущений з поважних причин.

Якщо апеляційна скарги подана особою після закінчення строків на апеляційне оскарження, суддя може визнати поважними причини пропуску вказаного строку, однак будь-які поважні причини не були наведені ОСОБА_1 .

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.
Враховуючи, що апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції від 25 вересня 2019 року було подано на пошту 03 вересня 2020 року, тобто після закінчення десятиденного строку апеляційного оскарження, передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП, визнати доводи пропуску строку поважними не надається можливим, у зв`язку з чим, апеляційна скарга та клопотання підлягає безумовному поверненню особі, яка її подала, як таку, яка подана після закінчення строків апеляційного оскарження.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,- 
П О С Т А Н О В И Л А :
Клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2019 року — залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову  Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП – повернути особі, яка її подала. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Н.І. Калініч