УХВАЛА

10 листопада 2020 року 
Київ
справа №460/119/20
адміністративне провадження №К/9901/27132/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської  О.Р.,
суддів - Кашпур  О.В., Уханенка С.А.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року в справі №460/119/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними, стягнення коштів,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства юстиції України (далі - МЮ України), у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив: 
-  визнати продовження з 01 серпня 2019 року бездіяльності (саботажу) щодо надмірно тривалого не виконання рішення Європейського суду з прав людини в справі «Кононов та інші проти України» від 06 червня 2013 року, яким зобов`язано державу Україна виконати рішення національних судів, ухвалених на користь ОСОБА_2 , в частині виконання ухвали Володимирецького районного суду від 26 червня 2008 року, та ненадання обґрунтованої відповіді у визначений строк на звернення від 03 грудня 2019 року незаконною і протиправною;
- стягнути знецінену суму коштів для придбання житла у розмірі 164004,75 грн відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Кононова та інші проти України» від 06 червня 2013 року, яким зобов`язано державу Україна виконати ухвалу Володимирецького районного суду від 26 червня 2008 року щодо стягнення з Володимирецької селищної ради на його користь указаної суми;
- відшкодувати моральну шкоду в розмірі 200000 грн за продовження дискримінаційної, незаконної і протиправної бездіяльності відповідача, що призвело до надмірно тривалого невиконання, знецінення стягнутих коштів та зволікання (волокита, саботаж) виконання судових рішень і ненадання у визначений законом строк обґрунтованої відповіді;
- зобов`язати нарахувати і виплатити компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати та знецінення коштів у сумі 164004,75 грн, починаючи із лютого 2009 року (після набрання указаною ухвалою законної сили) по час виплати;
- зобов`язати нарахувати і виплатити простий відсоток у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діяла в період несплати, до якої має бути додано три відсоткові пункти із лютого 2009 року (час набрання законної сили ухвали Володимирецького районного суду від 26 червня 2008 року) по цей час.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року, позов задоволено частково: 
- визнано протиправною бездіяльність МЮ України з 01 серпня 2019 року щодо виконання рішення Європейського суду з прав людини від 06 червня 2013 року у справі «Кононова та інші проти України» (заява № 11770/03 та 89 інших заяв) в частині виконання рішення національного суду, ухваленого на користь ОСОБА_1 ;
- стягнуто з МЮ України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 грн;
- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
19 жовтня 2020 року до Верховного Суду надіслано касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року в справі №460/119/20.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху з таких підстав.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до частин першої, четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у  частині першій  цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених  частинами другою  і  третьою статті 353 цього Кодексу.
Водночас скаржником у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку, а також не наведено які саме порушення норм матеріального чи процесуального права допущені судом, із зазначенням конкретної норми права (пункт, частина, стаття) закону або іншого нормативно-правового акта.
Доводи скаржника зводяться до тлумачення норм матеріального права, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість його перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
За таких обставин, відповідно до норм статей 169, 332 КАС України, касаційна скарга підлягає залишенню без руху із установленням скаржнику строку для усунення її недоліку шляхом: надіслання нової редакції касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи із зазначенням підстав для оскарження судового рішення та наведенням норм матеріального чи процесуального права, які допущені судом, із зазначенням конкретної норми права (пункт, частина, стаття) закону або іншого нормативно-правового акта.
Керуючись статтями 169, 248, 328, 330, 332 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року в справі №460/119/20 залишити без руху.
Надати скаржнику строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку  касаційної скарги, зазначеного у мотивувальній частині ухвали.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                          О.В. Кашпур
                                                                                                              С.А. Уханенко