Дата документу 11.11.2020 Справа № 2-3/11

Запорізький апеляційний суд

Єдиний унікальний № 2-3/11 Головуючий у 1-й інстанції: Литвиненко І.Ю.
Провадження №22-ц/807/3114/20                                                   Суддя-доповідач: Подліянова Г.С. 
       
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

11 листопада 2020 року                         м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого,судді-доповідача  суддів:    за участю секретаря  	Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В., Остащенко О.В.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2020 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Дніпровської міської ради, Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Підберезного Геннадія Анатолійовича, судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Овчаренко Наталії Григорівни,судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Єдаменка Сергія Володимировича,судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Католікяна Михайла Олександровича,судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_2 , апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , треті особи - Управління Держкомзему у місті Дніпропетровську, Президент України, Уповноважена Верховної Ради з прав людини, голова Дніпропетровської міської ради, про визнання незаконним і скасування рішення, скасування землевпорядної справи та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В:

 
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Дніпровської міської ради, Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Підберезного Геннадія Анатолійовича, судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Овчаренко Наталії Григорівни,судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Єдаменка Сергія Володимировича,судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Католікяна Михайла Олександровича,судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_2 , апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , треті особи - Управління Держкомзему у місті Дніпропетровську, Президент України, Уповноважена Верховної Ради з прав людини, голова Дніпропетровської міської ради, про визнання незаконним і скасування рішення, скасування землевпорядної справи та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2020 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до виконавчого комітету Дніпровської міської ради, Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Підберезного Геннадія Анатолійовича, судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Овчаренко Наталії Григорівни,судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Єдаменка Сергія Володимировича,судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Католікяна Михайла Олександровича,судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_2 , апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , треті особи - Управління Держкомзему у місті Дніпропетровську, Президент України, Уповноважена Верховної Ради з прав людини, голова Дніпропетровської міської ради, про визнання незаконним і скасування рішення, скасування землевпорядної справи та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду. 

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно залишив позовну заяву без розгляду, у зв`язку з тим, що на його адресу не надходило жодних рекомендованих повідомлень, які б містили судові повістки із зазначеною на них інформацією про дату та час судового розгляду справи, тобто не можна вважати позивача належним чином повідомленим про час та місце судового засідання. 

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду спрви, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток ( а.с. т. 7 а.с.223-226, а.с. 232) до апеляційного суду не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

На адресу апеляційного суду від Виконавчого комітету Дніпровської міської ради надійшла заява, в якій він просив відкласти розгляд справи на іншу дату у зв`язку з тим, що Виконавчий комітет об`єктивно не має можливості підготувати у передбачені ухвалою Запорізького апеляційного суду від 24 вересня 2020 року строки, відзив на апеляційну скаргу. 

Колегія суддів, діючи у відповідності з вимогами ст.ст.371, 372 ЦПК України приходить до висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи за заявою Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, враховуючи, що Виконавчий комітет Дніпровської міської ради 06 жовтня 2020 року отримали копію ухвал про відкриття та призначення провадження у справі, а також копію апеляційної скарги, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення, з проставленням відбитку печатки Виконавчого комітету. (т.7 а.с. 225). Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 24 вересня 2020 року було визначено строк для подання відзиву до 16 жовтня 2020 року (т.7 а.с.138-140), тобто у Виконавчого комітету Дніпровської міської ради було достатньо часу для підготовки відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 та напавлення його до Запорізького апеляційного суду.

Крім того, згідно положень ч.3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції.

При цьому, колегія суддів також зазначає, що відповідно до до ч. 1 ст. 371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Апеляційне провадження у даній справі було відкрито 24 вересня 2020 року. 

Проте, має місце відповідне навантаження судді-доповідача та колегії суддів (в Запорізькому апеляційному суді замість 40 суддів за штатом фактично працює 18 суддів), тому призначити розгляд справи в строки, передбачені ч. 1 ст. 371 ЦПК України не має можливості. 

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання Виконавчого комітету Дніпровської міської ради про відкладення розгляду справи та на підставі ч. 2 ст. 372  ЦПК України ухвалив розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю учасників справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що належним чином повідомлений позивач в судові засідання, призначені на 18 лютого 2020 року та на 16 червня 2020 року повторно, тобто другий раз поспіль, не з`явився, будь - яких повідомлень чи клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність від позивача до суду не надходило, а тому суд дійшов до висновку про залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_1 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може з наступних підстав.

Частиною першою статті 15 ЦПК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України , кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 

Згідно частини першої, другої статті 211 ЦПК України розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, які беруть участь у справі.
Учасники справи, які беруть участь у справі, мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб (стаття 43 ЦПК України).

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена при повторній неявці сторін.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 5 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У пункті 3 частини першої статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За цими нормами цивільного процесуального законодавства підставою залишення позовної заяви без розгляду є повторна неявка належним чином повідомленого позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки.

Встановлено, що в суді першої інстанції справу було призначено до судового розгляду з викликом сторін.

Відповідно до частин першої, третьої-шостої статті 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повістки про виклик у суд надсилаються учасникам справи. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка - повідомлення - завчасно. Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. Особи, які беруть участь у справі, а також свідки, експерти, спеціалісти і перекладачі можуть бути повідомлені або викликані в суд телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. 

За правилами частини першої статті 130 ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку.

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на "усне слухання". Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року). 
Судом установлено, що відповідно до протоколу судового засідання від 19 листопада 2019 року у зв`язку з неявкою позивача в судове засідання, розгляд справи було відкладено на 18 лютого 2020 року на 09 годину 00 хвилин. (т.7 а.с. 68-69).

Відповідно до поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_1 судову повістку про виклик в судове засідання на 18 лютого 2020 року на 09 годину 00 хвилин не отримав, що підтверджується поштовим конвертом, що повернувся до суду першої інстанції без вручення, з відміткою «За закінченням терміну зберігання». (т. 7 а.с. 84-85).

Розгляд справи за клопотанням представника відповідача ОСОБА_14 , було відкладено на 16 червня 2020 року на 09 годину 00 хвилин. (т.7 а.с. 91).

19 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про видачу копії ухвали та про ознайомлення з матеріалами справи. (т.7 а.с. 92).

Відповідно до розписки, що міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 повідомлений про день, час і місце розгляду справи на 09 годину 00 хвилин на 16 червня 2020 року, що підтверджується його особистим підписом на розписці. (т.7 а.с. 93).

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2020 року, позов ОСОБА_1 залишено без розгляду, у зв`язку з тим, що належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судові засідання на 18 лютого та 16 червня 2020 року (т.7 а.с. 109-111).

З огляду на зазначене, залишаючи позовну заяву без розгляду, як повторна неявка позивача належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, суд першої інстанції не врахував ту обставину, що фактично слухання справи, призначене на 18 лютого 2020 року на 09 годину 00 хвилин не відбулося у зв`язку із клопотанням представника відповідача ОСОБА_14 про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням представника у відпустці, а не з підстав неявки позивача в судове засідання.

Крім того, аналіз матеріалів справи свідчить, що у судовому засіданні, призначеному на 18 лютого 2020 року на 09 годину 00 хвилин, ОСОБА_1 був відсутнім, про час та місце судового розгляду належним чином повідомлений не був.

Надіслана судом судова повістка про розгляд справи на 18 лютого 2020 року, адресована ОСОБА_1 , повернулася до суду з відміткою поштової установи про неможливість вручення поштового відправлення з зазначених підстав, а саме: "за закінченням терміну зберігання" ( т. 7 а.с. 84-85).

Аналіз приписів ЦПК України дозволяє дійти висновку, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення "за закінченням терміну зберігання" не є належним доказом інформування відповідача про час і місце розгляду справи.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року по справі № 752/11896/17-ц.

Таким чином судом першої інстанції не були вжиті всі заходи щодо повідомлення позивача ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання на 18 лютого 2020 року відповідно до статтей 128, 130 ЦПК України, відомостей про отримання позивачем судової повістки про призначення судового засідання на вказану віще дату матеріали справи не містять.

За таких обставин, у суду не було достатніх підстав вважати, що у судовому засіданні 16 червня 2020 року мала місце повторна неявка, тобто другий раз поспіль,  належним чином повідомленого позивача, як того вимагає п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, а отже в даному випадку відсутня ознака повторної (підряд) неявки належно повідомленого позивача в судове засідання, що є обов`язковою умовою для залишення позовної заяви без розгляду.

Крім того, слід зазначити, що залишення без розгляду позовної заяви із суто формальних підстав, які не перешкоджають її розгляду, є порушенням права на доступ до правосуддя, принцип якого проголошено ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, якщо вона постановлена з порушенням норм процесуального права чи неправильним застосуванням норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали. 
З огляду на зазначене, висновок суду першої інстанції про залишення позову без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України є передчасним. А тому, оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає до скасування з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. 

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2020 року у цій справі скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 12 листопада 2020 року.

Головуючий, суддя Суддя Суддя
Подліянова Г.С.         Гончар М.С.                 Маловічко С.В.