УХВАЛА

16 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 826/12325/18
адміністративне провадження № К/9901/25660/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М., 
суддів Жука А.В., Мартинюк Н.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року
у справі №826/12325/18 за позовом ОСОБА_1 до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у місті Києві, треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправними дії, скасування доручення, зобов`язання вчинити дії,-
УСТАНОВИВ:
У серпні 2018 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у місті Києві, треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправними дії, скасування доручення, зобов`язання вчинити дії, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив:
- визнати протиправними дії Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у місті Києві щодо призначення ОСОБА_2 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 29 серпня 2012 року №5201) для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 (номер кримінального провадження та дата його внесення до ЄРДР не вказано) та надання вказівок ОСОБА_2 щодо дій в межах відповідного Доручення;
- визнати протиправними дії Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у місті Києві щодо призначення ОСОБА_3 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 27 жовтня 2011 року 4659/10) для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 та надання вказівок ОСОБА_3 щодо дій в межах відповідного Доручення;
- визнати протиправним з дати його прийняття та скасувати Доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, у кримінальному провадженні стосовно якої відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням від 31 липня 2018 року №026-0004832 Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у місті Києві щодо призначення ОСОБА_2 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 29 серпня 2012 року №5201) в повному обсязі;
- визнати протиправним з дати його прийняття та скасувати Доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, у кримінальному провадженні стосовно якої відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням від 02 серпня 2018 року №026-0004873 Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у місті Києві щодо призначення ОСОБА_3 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 27 жовтня 2011 року 4659/10) в повному обсязі;
- зобов`язати Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у місті Києві утримуватися від дій щодо залучення та видачі доручень адвокатам Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у місті Києві для здійснення будь - яких дій в інтересах ОСОБА_1 , здійснення захисту чи представництва в будь-яких справах, у тому числі по кримінальному провадженню №1-КП/756/237/18 в цілому чи на окрему процесуальну дію, без особистого звернення та/або погодження з ОСОБА_1 . 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Не погоджуючись із такими судовими рішеннями позивачем 07 жовтня 2020 року подано касаційну скаргу.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою Суд зазначає таке.
Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:
1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;
2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;
4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у даній справі є дії Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у місті Києві щодо призначення ОСОБА_1 адвокатів для надання безоплатної вторинної правової допомоги відповідно до доручень №026-0004832 від 31 липня 2018 року та №026-0004873 від 02 серпня 2018 року.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 серпня 2018 року вирішено здійснювати розгляд справи №826/12325/18 за правилами спрощеного позовного провадження у зв`язку із тим, що така є справою незначної складності.
Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, скаржником не наведено.
Обставини, які є критерієм для віднесення вказаної справи до категорії таких, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у розумінні частин третьої та четвертої статті 12 та частини четвертої статті 257 КАС України, а також випадки, які б виключали можливість застосування положень частини другої статті 328 КАС України, відсутні.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» («Levages Prestations Services v. France») від 23 жовтня 1996 року, заява № 21920/93; «Гомес де ла Торре проти Іспанії» («Brualla Gomes de la Torre v. Spain») від 19 грудня 1997 року, заява 26737/95).
На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 248, 328, 333 КАС України Суд, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року у справі №826/12325/18.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
Ж.М. Мельник-Томенко
А.В. Жук
Н.М. Мартинюк
Судді Верховного Суду