П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

        30 вересня 2020 року                                                                                                  місто Київ 
 
Єдиний унікальний номер справи 361/7528/19
Номер провадження  22-ц/824/10238/2020
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача -  Вербової І.М.,  суддів Саліхова В. В., Шахової О. В., 
 
за участю секретаря судового засідання - Яворської А. А.,
 
вивчивши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Селезньової Т. В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, 
 
в с т а н о в и в :
 
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позов до ОСОБА_2 про визначення ОСОБА_1 додаткового двомісячного строку з моменту набрання рішенням суду законної сили, для подачі до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , який є батьком позивача, помер, у зв`язку з чим, 30 жовтня 2018 року Броварською районною державною нотаріальною конторою Київської області було відкрито спадкову справу за № 716/2018, що підтверджується листом № 2686/02-14 від 15 квітня 2019 року. 
 
Так, зі змісту вищевказаного листа вбачається, що ОСОБА_1 вважається таким, що не прийняв спадщину, яка відкрилася за фактом смерті його батька ОСОБА_5 , оскільки у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини, не звернувся до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області з відповідною заявою про прийняття спадщини та не був зареєстрований зі спадкодавцем за однією адресою на момент смерті останнього. 
 
Позивач зазначає, що у нього були поважні причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, а саме, у період з 09 листопада 2018 року по 30 листопада 2018 року останній перебував на амбулаторному лікуванні, потребував постійної медичної допомоги та знаходився під наглядом персоналу сільської амбулаторії. 
 
Позивач зазначає, що у період з грудня 2018 року по вересень 2019 року останній переніс ряд загострень хронічних захворювань серцево-судинної системи.
 
Так, вищенаведені обставини унеможливили своєчасне звернення позивача до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області з відповідною заявою про прийняття спадщини, що відкрилася за фактом смерті ОСОБА_5 .
 
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2019 року (а.с. 49), зокрема, залучено до участі у справі у якості третіх осіб на стороні відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . 
 
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2020 року (а.с. 152-156) у задоволенні позову  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, відмовлено.
 
Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, 02 липня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, ухвалення його з неправильним застосуванням норм матеріального права та грубим порушенням норм процесуального права, просив скасувати рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги, задовольнити; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1 152 грн. 60 коп.
 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у мотивувальній частині оскаржуваного рішення суд першої інстанції посилається на автоматичне продовження спадкоємцю строку для прийняття спадщини на три місяці виходячи з положень ч. 2 ст. 1270 ЦК України та ч. 1 ст. 1276 ЦК України та з тієї обставини, що позивач не скористався вищевказаним строком для подання заяви про прийняття спадщини, що на думку скаржника, свідчить про неправильне застосування норм матеріального права.
 
Скаржник зазначає, що в даному випадку право позивача на спадкування майна померлого батька не перебувало в залежності від неприйняття чи відмови від прийняття зазначеної спадщини іншими спадкоємцями, оскільки позивач належав до першої черги спадкоємців за законом, а відтак положення ч. 2 ст. 1270 ЦК України не підлягали застосуванню. Крім того, у даному випадку відсутні відносини спадкової трансмісії, а відтак положення ч. 1 ст. 1276 ЦК України не підлягали застосуванню. 
 
На думку скаржника, посилання суду на те, що позивачем у справі не доведено наявність у нього хворобливого стану здоров`я протягом всього шестимісячного строку, а саме з 22 травня 2018 року по 22 листопада 2018 рік та надано належні докази того, що останній перебував у хворобливому стані протягом другої половини листопада 2018 року, що свідчить про відсутність у особи поважних причин для пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, вказує на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, зокрема положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України.
 
Скаржник зазначає, що діюче законодавство України не зобов`язує спадкоємця прийняти спадщину, шляхом подання відповідної заяви до органу нотаріату саме протягом перших місяців шестимісячного строку, а відтак, неподання ним заяви про прийняття спадщини з 22 травня 2018 року по 08 листопада 2018 рік не може об`єктивно свідчити про відсутність поважних причин пропуску позивачем шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.
 
На думку скаржника, посилання суду на те, що позивачем не доведено наявність у нього такого стану, який би був дійсною та об`єктивною перешкодою для подання чи надіслання через сільське відділення поштового зв`язку заяви про прийняття спадщини до органів нотаріату, свідчить про порушення норм матеріального права, оскільки виходячи з положень ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України вказана заява подається спадкоємцем особисто, що виключає можливість надіслання вказаної заяви через органи поштового зв`язку.
 
Скаржник зазначає, що посилання суду на те, що надані позивачем докази на підтвердження його хворобливого стану в період з 09 по 30 листопада 2018 року не вказують на поважний характер причин пропуску шестимісячного строку, відведеного позивачу законодавством для прийняття спадщини, оскільки останній мав можливість самостійно переміщуватися та не потребував стаціонарного лікування, свідчить про грубе порушення вимог ч. 1 ст. 89 ЦПК України, зокрема в частині додержання принципів об`єктивності та всебічності під час дослідження доказів та надання їм правової оцінки.
 
Так, на думку скаржника, основним критерієм який вказував на можливість своєчасного подання позивачем заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори являється факт перебування останнього на амбулаторному, а не на стаціонарному лікуванні, разом з тим, судом відхилено доводи позивача, які підтверджують його загальний хворобливий стан здоров`я, що робив неможливим його переміщення поза межами місця проживання без стороннього медичного супроводу в період з 09 по 30 листопада 2018 року та доводи щодо настання можливих негативних наслідків для здоров`я позивача у випадку недодержання останнім постільного режиму лікування.
 
Скаржник зазначає про суперечливість висновків суду першої інстанції щодо документального підтвердження хворобливого стану здоров`я позивача в період з 09 по 30 листопада 2018 року, міри поважності даної обставини та впливу останньої на об`єктивну можливість особи звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.
 
На думку скаржника, в ході розгляду даної справи судом першої інстанції приймалися до уваги виключно доводи представника відповідача натомість доводи представника позивача без зазначення причин відхилялися, що призвело до грубого порушення вимог ч. 5 ст. 263 ЦПК України.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 липня 2020 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.
 
27 липня 2020 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив від ОСОБА_2 з відповідним підтвердженням про направлення вказаного відзиву всім учасникам справи. 
 
З вказаного відзиву вбачається, що відповідач вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, а також таким, що ухвалене судом з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
 
Відповідач зазначає, що його дід ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , будь-яких заповітних розпоряджень за життя, на випадок своєї смерті не залишав, у зв`язку з чим, 09 жовтня 2018 року відповідач, як один із спадкоємців за законом, прийняв спадщину після смерті свого діда ОСОБА_5 . Іншим спадкоємцем за законом є син померлого ОСОБА_1 , який на думку відповідача, будучи обізнаним про смерть ОСОБА_5 та наявність інших спадкоємців, не звернувся в установлений законом строк до Броварської Районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.
 
Так, листом державного нотаріуса Броварської районної державної нотаріальної контори від 15 квітня 2019 року ОСОБА_1 було повідомлено про те, що 16 жовтня 2019 року о 10 год. 00 хв. призначена видача свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_2 . Крім того, скаржника було повідомлено про те, що 30 жовтня 2018 року було відкрито спадкову справу № 716/2018 та про те, що оскільки у встановлений шестимісячний строк останній не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, він є таким, що спадщину не прийняв.
 
Незважаючи на вказані обставини ОСОБА_1 до нотаріальної контори на призначену дату не з`явився,  заяву про прийняття спадщини не подав, у зв`язку з чим, 16 жовтня 2019 року ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право на спадщину, а 24 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з даним позовом.
 
Так, на думку відповідача, зазначені в позовній заяві підстави пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини не вказують на об`єктивну неможливість подання такої заяви. Крім того, з дня відкриття спадщини і до дня звернення позивача до суду, останній жодного разу не перебував у тяжкому стані чи на стаціонарному лікуванні. З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що позивач мав хворобливий стан у липні 2018 року, у зв`язку з чим звернувся 05 липня 2018 року до сімейного лікаря з приводу підвищеного тиску. Наступного разу позивач звернувся до лікаря лише 09 листопада 2018 року, а тому, на думку відповідача, у нього була об`єктивна можливість подати заяву про прийняття спадщини у строк передбачений законом.
 
Враховуючи вище наведе, відповідач вважає, що позивачем не наведено поважних причин пропуску строку для звернення з заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 липня 2020 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду у судовому засіданні  з повідомленням учасників справи.
 
У судовому засіданні представник скаржника - адвокат Сподар А. В. підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі, просив її задовольнити, з підстав викладених у ній.
 
Відповідач та треті особи до суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення у зв`язку з чим, колегія суддів вважала за можливе розпочати та завершити розгляд справи за відсутності осіб, що не з`явились.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи представника скаржника, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність  підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
 
Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем поважності причин пропуску строку подання заяви для прийняття спадщини, як у строк визначений статтею 1270 ЦК України так і після його закінчення.
 
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
 
Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , помер (а.с. 06).
 
ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_1 (а.с. 07).
 
Листом від 19 квітня 2019 року Броварська районна державна нотаріально контора Київської області повідомила ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про те, що 30 жовтня 2018 року була відкрита спадкова справа № 716/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 . Спадщину за законом прийняв ОСОБА_2 .. ОСОБА_1 в установлений законом  шестимісячний строк заяв про прийняття спадщини не подавав, у зв`язку з чим, на 16 жовтня 2019 року на 10 год. 00 хв. призначається видача свідоцтв на спадщину на ім`я ОСОБА_2 . Якщо ОСОБА_1 претендує на спадщину, останньому до 16 жовтня 2019 року необхідно вирішити питання щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 та надати копію позовної заяви, зареєстрованої судом, щодо надання додаткового строку для прийняття спадщини або надати заяву про згоду на виключення з числа спадкоємців після смерті батька від імені спадкоємців, які прийняли спадщину, а саме від ОСОБА_2 (а.с. 08).
 
Як вбачається з довідки від 30 листопада 2018 року, ОСОБА_1 в період з 09 листопада 2018 року по 30 листопада 2018 року перебував на амбулаторному лікуванні, потребував постійної медичної допомоги та знаходився під наглядом персоналу сільської амбулаторії (а.с. 09).
 
09 листопада 2018 року, 20 листопада 2018 року, 25 грудня 2018 року та 12 квітня 2019 року сімейним лікарем проводився огляд ОСОБА_1 на дому (а.с. 10-12).
 
Згідно виписки з амбулаторної карти № 0177 ОСОБА_1 від 28 вересня 2019 року, останній знаходиться на обліку в Русанівській медамбулаторії (а.с. 13).
 
Як вбачається із заяви ОСОБА_3 , зареєстрованої 09 жовтня 2018 року в реєстрі за № 47 (а.с. 31) та ОСОБА_4 зареєстрованої 09 жовтня 2018 року в реєстрі за № 46 (а.с. 32), останні відмовилися від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2 , на видачу про прийняття спадщини не претендують. 
 
Як вбачається із заяви ОСОБА_2 , зареєстрованої 09 жовтня 2018 року в реєстрі за № 45, останній приймає спадщину та просить видати свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 35).
 
Згідно свідоцтв (а.с. 33, 36, 38, 40) про право на спадщину за законом від 16 жовтня 2019 року, спадкоємцем зазначеного у свідоцтвах майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його онук ОСОБА_2 , у зв`язку з відмовою спадкоємців першої черги, дітей померлого ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 33).
 
Так, за загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
 
Згідно ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
 
Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України.
 
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
 
Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував право на прийняття спадщини, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.
 
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
 
Таким чином, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
 
Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
 
Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.
 
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21 вересня 2020 року у справі № 686/22510/19 (провадження № 61-4361св20).
Під час апеляційного перегляду колегією суддів встановлено, що 09 жовтня 2018 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є спадкоємцями першої черги за законом на майно померлого ОСОБА_5 звернулись до Броварської районної державної нотаріальної контори з заявами про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2 . Того ж дня, ОСОБА_2 , який є спадкоємцем за законом на майно померлого ОСОБА_5 , звернувся до Броварської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .. ОСОБА_1 , який є одним із спадкоємців першої черги за законом на майно померлого ОСОБА_5 , будучи обізнаним про смерть останнього, в установлений законом строк не звернувся до Броварської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 
 
У зв`язку з тим, що скаржник не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, листом від 19 квітня 2019 року Броварська районна державна нотаріально контора Київської області повідомила ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про те, що 30 жовтня 2018 року була відкрита спадкова справа № 716/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 . Спадщину за законом прийняв ОСОБА_2 .. ОСОБА_1 в установлений законом  шестимісячний строк заяв про прийняття спадщини не подавав, у зв`язку з чим, на 16 жовтня 2019 року на 10 год. 00 хв. призначається видача свідоцтв на спадщину на ім`я ОСОБА_2 . Якщо ОСОБА_1 претендує на спадщину, останньому до 16 жовтня 2019 року необхідно вирішити питання щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 та надати копію позовної заяви, зареєстрованої судом, щодо надання додаткового строку для прийняття спадщини або надати заяву про згоду на виключення з числа спадкоємців після смерті батька від імені спадкоємців, які прийняли спадщину, а саме від ОСОБА_2 .
 
Так, оскільки у вказаний у вищезазначеному листі строк ОСОБА_1 з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини до суду не звернувся, а звернувся лише 24 жовтня 2019 року, то 16 жовтня 2019 року ОСОБА_2 були видані свідоцтва про право на спадщину, у відповідності до вимог чинного законодавства України.
 
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини лише 24 жовтня 2019 року, тобто після строку зазначеного в листі Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області від 19 квітня 2019 року та після отримання ОСОБА_2 свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 .. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 протягом всього шестимісячного строку з поважних причин не мав можливості звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, як це передбачено приписами ст. 1270 ЦК України.
 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
 
Посилання скаржника на те, що в даному випадку право позивача на спадкування майна померлого батька не перебувало в залежності від неприйняття чи відмови від прийняття зазначеної спадщини іншими спадкоємцями, крім того, у даному випадку відсутні відносини спадкової трансмісії, а відтак положення ч. 1 ст. 1276 ЦК України не підлягали застосуванню, не спростовують висновки суду першої інстанції, виходячи з наступного.
 
Як вбачається з матеріалів справи, скаржник, будучи обізнаним про смерть спадкодавця, не звернувся до нотаріальної контори у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України. Більш того, листом від 19 квітня 2019 року нотаріальна контора повідомила ОСОБА_1 про те, що видача свідоцтв на спадщину призначено на 16 жовтня 2019 року, якщо скаржник претендує на спадщину, останньому необхідно надати до нотаріальної контори до16 жовтня 2019 року копію позовної заяви, зареєстрованої судом, щодо надання додаткового строку для прийняття спадщини або надати заяву про згоду на його виключення з числа спадкоємців. Разом з тим, до суду ОСОБА_1 звернувся лише 24 жовтня 2019 року, у зв`язку з чим, 16 жовтня 2019 року ОСОБА_2 , у відповідності до норм чинного законодавства України, отримав свідоцтва про право на спадщину.
 
Колегія суддів ставиться критично до посилання скаржника на те, що судом першої інстанції було неправильно застосовано положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України та на те, що діюче законодавство України не зобов`язує спадкоємця прийняти спадщину, шляхом подання відповідної заяви до органу нотаріату саме протягом перших місяців шестимісячного строку, а відтак, неподання ним заяви про прийняття спадщини з 22 травня 2018 року по 08 листопада 2018 рік не може об`єктивно свідчити про відсутність поважних причин пропуску позивачем шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, виходячи з наступного.
 
Згідно приписів ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.  Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України  за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. 
 
З аналізу вказаних норм вбачається, що суд вправі визначити спадкоємцю додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини у тому разі, якщо останній пропустив  такий строк (тобто весь шестимісячний строк), з поважних причин. 
 
Разом з тим, в позовній заяві та апеляційній скарзі скаржник зазначає про те, що ним було пропущено строк на звернення до нотаріальної контори з заявою про поняття спадщини в період з 09 листопада 2018 року по 30 листопада 2018 року через хворобливий стан, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає за можливе зауважити, що останній не був позбавлений реальної можливості звернутися до нотаріальної контори з такою заявою в період з 21 травня 2018 року по 08 листопада 2018 року. 
 
Колегія суддів бере до уваги посилання скаржника на те, що заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем до нотаріальної контори особисто, що виключає можливість надіслання вказаної заяви через органи поштового зв`язку, а у період з 09 по 30 листопада 2018 року останній перебував у хворобливому стані, у зв`язку з чим, не міг звернутися до нотаріальної контори, разом з тим, колегія суддів зауважує, що спадкодавець помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а у хворобливому стані скаржник перебував у період з  09 по 30 листопада 2018 року, тобто останній мав реальну можливість звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у період з 21 травня 2018 року по 08 листопада 2018 року.
 
Колегія суддів ставиться критично до посилання скаржника на те, що в ході розгляду даної справи судом першої інстанції приймалися до уваги виключно доводи представника відповідача натомість доводи представника позивача без зазначення причин відхилялися, що призвело до грубого порушення вимог ч. 5 ст. 263 ЦПК України, оскільки, зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що судом першої інстанції було взято до уваги докази надані як стороною відповідача, так і стороною позивача. Крім того, судом повно та правильно встановлено обставини, які мають значення для справи, надано правильну оцінку доказам, наявним в матеріалах справи, правильно застосовано норми матеріального права, крім того, оскаржуване рішення є чітким та зрозумілим, а висновки суду не містять суперечностей, як зазначає скаржник в апеляційній скарзі.
 
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.
 
Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
 
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
 
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим. 
 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
 
Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2020 року - залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 02 жовтня 2020 року.

Суддя-доповідач:                                                                           І.М. Вербова

Судді:                                                                                                           В. В. Саліхов 

                                                                                                               О. В. Шахова