ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 р. 	Справа № 480/1576/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 року, головуючий суддя І інстанції: О.В. Соп`яненко, м. Суми,, по справі № 480/1576/20
за позовом             ОСОБА_1  
до            Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради ,            Начальника управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міськради Наймитенко Антоніни Миколаївни ,            Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області                    
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту – ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради (далі по тексту – перший відповідач), начальника управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міськради ОСОБА_2 (далі по тексту – другий відповідач), Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області (далі по тексту – третій відповідач), про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 по справі № 480/1576/20, прийнятим в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради, начальника управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міськради Наймитенко Антоніни Миколаївни, Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено частково.
05.06.2020 до Сумського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат. Позивач просить стягнути понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката та вирішити питання про стягнення у дохід державного бюджету з відповідача судового збору.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 800 грн. залишено без розгляду, як таку, що подана без попереднього, під час розгляду справи, заявлення про наявність таких витрат та наміри їх стягнути, а також без повідомлення про причини неможливості подати докази, які можуть бути визнані судом поважними.
Позивач, не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 по справі № 480/1576/20 скасувати, ухваливши судове рішення, яким стягнути витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 6800 грн.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що однією з заявлених позовних вимог була вимога про покладення понесених нею судових витрат на відповідача. Зазначає, що судовим рішенням від 28.04.2020 було задоволено дев`ять з десятих позовних вимог, у зв`язку з чим 05.06.2020 вона звернулася з заявою про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат. Стверджує, що нею понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 6800 грн. Вважає, що з урахуванням п. 3 Перехідних положень КАС України (чинних на час винесення оскаржуваної ухвали), суд першої інстанції мав поновити строк щодо подання доказів (у спірних відносинах) доказів на професійну правничу допомогу адвоката, та стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу адвоката.
Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради не погодившись з апеляційною скаргою позивача подало відзив на позов, в якому просила ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 по справі № 480/1576/20 залишити без змін, як законне та обґрунтоване, а скаргу - без задоволення,  .
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частин першої та другої статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з частинами першою та третьою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Стаття 139 КАС України визначає правила розподілу судових витрат за результатами ухвалення судом рішення по суті позовних вимог (задоволення позову повністю або частково, відмова в задоволенні позову).
Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Зазначені вимоги процесуального закону кореспондуються з положеннями частини третьої статті 143 КАС України, якими передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
З огляду на приписи частини третьої статті 143 КАС України, докази на підтвердження судових витрат можуть бути подані після закінчення судових дебатів та ухвалення рішення лише за наявності поважних причин, які зумовили неможливість подачі таких доказів до закінчення судових дебатів. При цьому суд враховує, що у разі розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, докази судових витрат за загальним правилом мають бути надані до вирішення справи по суті.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частинами другою-п`ятою статті 252 КАС України встановлено, що заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Як вбачається з  матеріалів справи, ОСОБА_1 у позовній заяві заявлено клопотання покладення витрат на відповідача, однак ані позовна заява, ані матеріали справи не містять жодних відомостей щодо понесення позивачем витрат, пов`язаних з правничою допомогою до ухвалення рішення Сумським окружним адміністративним судом від 28.04.2020.
Разом з цим, колегія суддів зазначає, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 по справі №480/1576/20 було отримано позивачем 08.05.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.42).
При цьому, заяву про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат разом із документами на підтвердження понесення таких витрат подано до суду тільки 05.06.2020 за допомогою системи «Електронний суд», тобто майже через місяць після отримання позивачем рішення суду першої інстанції, в той час як, відповідну заяву щодо розподілу судових витрат, в частині стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, позивач мала подати протягом 5 днів після 28.04.2020.
Таким чином, представником позивача подано заяву щодо судових витрат з суттєвим пропуском визначеного ч. 7 ст. 139 КАС України п`ятиденного строку.
В якості поважних причин продовження строку на подання заяви та доказів щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, позивачем вказано, з посиланням на наявність карантинних заходів, що ОСОБА_1 є особою похилого віку з інвалідністю першої групи та відноситься до групи ризику.
Разом з цим, з досліджених доказів витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу встановлено, що усі витрати стосуються дій, вчинених адвокатом до подачі позовної заяви до суду. Всі документи складені у грудні 2019 року, лютому та 10.03.2020. Тобто, до звернення та в день звернення до суду з позовом – 10.03.2020.
Таким чином, вказані витрати могли бути визначені та підтверджені доказами до розгляду справи №480/1576/20 по суті. Проте, позивачем в порушення положень частини сьомої статті 139 КАС України, направлено вказані докази до суду через систему «Електронний суд» лише 05.06.2020, тобто несвоєчасно.
Доводи представника позивача стосовно поважності причин пропуску строку подання доказів через введення карантину на території України, не спростовують висновків суду, як вже зазначалося вище витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу могли бути визначені та підтверджені доказами до розгляду справи №480/1576/20  по суті.
Колегія суддів зазначає, що чинне законодавство обмежує строки, протягом яких можливе звернення до суду з заявою про розподілі судових витрат. Отже, п`ятиденний строк з дня ухвалення судового рішення для подання заяви щодо розподілу судових витрат, є пресічним та не може бути продовжений або поновлений судом.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що за умови відсутності будь-яких належних і беззаперечних доказів на підтвердження поважності пропуску позивачем встановленого частиною сьомою статті 139 КАС України строку подання доказів понесених стороною судових витрат та не можливості вчасного звернення до адміністративного суду внаслідок суттєвих перешкод, вказана заява підлягає залишенню без розгляду.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.11.2019 по справі № 340/2449/19, яка є обов`язковою для врахування з огляду на приписи ч. 5 ст. 242 КАС України.
Щодо посилання позивача на положення п. 3 Перехідних положень КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п. 3 Розділу VI Прикінцеві положення КАС України, в редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про винесення додаткового рішення, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
Вказаною нормою не передбачено можливість продовження судом, на строк дії карантину встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строків звернення до суду із заявами про розподіл судових витрат, в порядку визначеному ст.ст. 139, 143 КАС України, та винесення додаткового рішення в порядку, визначеному ст. 252 КАС України.
З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про необхідність застосування до заяви представника позивача наслідків, передбачених абз. 3 ч.7 ст. 139 КАС України - залишення заяви представника позивача без розгляду.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ч. 4 ст. 241, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу  Сумського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 по справі № 480/1576/20 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	О.А. Спаскін    С.П. Жигилій