ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 500/374/19
адміністративне провадження № К/9901/19792/20, К/9901/20920/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді - Шевцової Н.В.,
суддів: Данилевич Н.А. Мацедонської В.Е.
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу № 500/374/19
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
за касаційними скаргами ОСОБА_1 та Головного управління ДФС у Тернопільській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2020 року (головуючий суддя - Нос С.    П., судді - Кухтей Р.    В.,         Шевчук С.    М.),
У С Т А Н О В И В:
І. Установлені судами фактичні обставини справи, короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанції
1.          У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління ДФС у Тернопільській області, в якому просив: 
1.1.          визнати незаконними дії відповідача щодо невиплати компенсації за роботу в понадурочний час, недоплати компенсації за невикористану відпустку та помилковому наведенні бухгалтерських розрахунків у виданому грошовому атестаті; 
1.2.          зобов`язати Головне управління сплатити позивачу компенсацію в розмірі 86400 грн за роботу в понадурочний час за період з травня 2016 року по червень 2018 року; зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплатити індексацію компенсації в розмірі 86400 грн за роботу в понадурочний час за період з травня 2016 року по червень 2018 року; 
1.3.          зобов`язати Головне управління сплатити середній заробіток за час затримки повного розрахунку в сумі 95000 грн та доплатити компенсацію за невикористану відпустку в сумі 29077 грн; 
1.4.          зобов`язати відповідача видати позивачу уточнений грошовий атестат із зазначенням розрахунків належного грошового забезпечення, наведених у рішенні суду.
2.           28 жовтня 2019 року у судовому засіданні Тернопільським окружним адміністративним судом замінено відповідача Головного управління ДФС у Тернопільській області на його правонаступника Головне управління ДПС у Тернопільській області. 
3.           06 листопада 2019 року рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду позов задоволено частково. 
3.1.           Визнано незаконними дії Головне управління ДПС у Тернопільській області щодо невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час.
3.2.          Зобов`язано Головне управління ДПС у Тернопільській області виплатити, провівши усі передбачені чинним законодавством відрахування ОСОБА_1 : грошове забезпечення за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час, за період з 01.05.2016 по 30.06.2018 в сумі 47876,03 грн; суму компенсації заборгованості у зв`язку із порушенням строків виплати (невиплатою за відпрацьовані понад урочні години) за період з 01.05.2016 по 30.06.2018 в сумі 9115,79 грн. 
3.3.          Стягнуто з Головного управління ДПС у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки при звільненні в сумі 394784 грн. 
3.4          Зобов`язано Головне управління ДПС у Тернопільській області видати позивачу грошовий атестат з врахуванням вказаних грошових розрахунків сум грошового забезпечення. В задоволені решті позовних вимог відмовлено.
4.           17 січня 2020 року ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду замінено відповідача Головне управління ДФС у Тернопільській області на його правонаступника Головне управління ДПС у Тернопільській області у справі №500/374/19. 
5.           12     березня 2020 року постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року залишено без змін.
6.           09 квітня 2020 року Головне управління ДПС у Тернопільській області звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду із заявою про здійснення процесуального правонаступництва та заміну сторони виконавчого провадження Головного управління ДПС у Тернопільській області на його правонаступника Головне управління ДФС у Тернопільській області.
7.          Вказана заява мотивована тим, що ОСОБА_1 проходив службу та звільнений у запас з органів податкової міліції на підставі наказу Головного управління ДФС у Тернопільській області, яке продовжує здійснювати діяльність щодо здійснення державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства та у складі якого перебувають підрозділи податкової міліції. ГУ ДПС у Тернопільській області з моменту прийняття Постанови Кабінету Міністрів України від 25 вересня 2019 року №846 втратило правонаступництво щодо ГУ ДФС у Тернопільській області у сфері діяльності податкової міліції та щодо прав та обов`язків, які стосуються працівників податкової міліції, а ГУ ДФС у Тернопільській області набуло правонаступництво у зазначеній сфері.
8.           19 травня 2020 року ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду (головуючий суддя - Підлісна І.М. ) відмовлено в задоволенні клопотання ГУ ДПС у Тернопільській області про здійснення процесуального правонаступництва та заміну сторони виконавчого провадження.
9.          Відмовляючи у задоволенні заяви про здійснення процесуального правонаступництва та заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що Головне управління ДПС у Тернопільській області не перебуває в процесі припинення або ліквідації, відповідно підстав правонаступництва в розумінні частини другої статті 104 Цивільного кодексу України немає. Фактичного (компетенційного) адміністративного правонаступництва також не відбулося, оскільки відсутні врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції від Головного управління ДПС у Тернопільській області до Головного управління ДФС у Тернопільській області (постанова Верховного Суду від 11 жовтня 2019 року у справі №812/1408/16).
10.           09 липня 2020 року постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду скасовано ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від                 19 травня 2019 року та прийнято постанову, якою заяву Головного управління ДПС у Тернопільській області про здійснення процесуального правонаступництва та заміну сторони виконавчого провадження задоволено. 
10.1.          Здійснено процесуальне правонаступництво у справі №500/374/19 та замінено відповідача Головне управління ДПС у Тернопільській області (код ЄДРПОУ 43142763) на його правонаступника Головне управління ДФС у Тернопільській області (код ЄДРПОУ 39403535). 
10.2.          Замінено сторону виконавчого провадження у справі №500/374/19 Головне управління ДПС у Тернопільській області (код ЄДРПОУ 43142763) на його правонаступника щодо виконання та здійснення державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства та щодо діяльності підрозділів податкової міліції Головне управління ДФС у Тернопільській області (код ЄДРПОУ 39403535).
11.          Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що оскільки відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25 вересня 2019 року №846 підрозділи податкової міліції у складі Державної фіскальної служби продовжують здійснювати повноваження та виконувати функції з реалізації державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а позивача було звільнено саме з органів податкової міліції, враховуючи вимоги     статті 379 КАС України та те, що судове рішення у справі не може бути виконане, тому наявні підстави для задоволення заяви про здійснення процесуального правонаступництва та заміну сторони виконавчого провадження у справі №500/374/19 Головного управління ДПС у Тернопільській області на його правонаступника Головне управління ДФС у Тернопільській області.
ІІ. Касаційне оскарження
12.          Не погодившись із постановою суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та Головне управління ДФС у Тернопільській області подали касаційні скарги до Верховного Суду.
13.          У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції прийнята без дотримання норм матеріального та процесуального права та просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2020 року, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 травня 2020 року залишити без змін.
14.          В обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 вказує, що суд апеляційної інстанції не врахував, що ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року, постановленою у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати, у порядку статті 52 КАС України здійснено процесуальне правонаступництво Головного управління ДФС у Тернопільській області на Головне управління ДПС у Тернопільській області. 
15.          Наголошує, що відсутні обставини, з якими Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) і стаття 379 КАС України пов`язують можливість здійснення заміни сторони виконавчого провадження, зокрема факту вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, тоді як відсутність видатків за КВЕВ 2112 не є підставою для здійснення такої заміни.
16.          Крім того, Головне управління ДПС у Тернопільській області не перебуває в процесі припинення або ліквідації, відповідно підстав правонаступництва в розумінні частини другої статті 104 Цивільного кодексу України немає. Фактичного (компетенційного) адміністративного правонаступництва також не відбулося.
17.          У касаційній скарзі Головне управління ДФС у Тернопільській області зазначає, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, а також неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, та просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2020 року, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 травня 2020 року залишити без змін.
18.          В обґрунтування касаційної скарги Головне управління ДФС у Тернопільській області наголошує, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення Державної податкової служби України» та Державної митної служби України» від 18 грудня 2018 року № 1200 (зі змінами та доповненнями), постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» від 19 червня 2019 року № 537, розпорядження Кабінету Міністрів України «Питання Державної податкової служби» від 21 серпня 2019 року № 682-р та на підставі наказу Державної податкової служби України від 28 серпня 2019 року № 36 «Про початок діяльності Державної податкової служби України», наказу Головного управління ДПС у Тернопільській області від 29 серпня 2019 № 9 «Про початок діяльності Головного управління ДПС у Тернопільській області» з 29 серпня 2019 року функції і зобов`язання у публічно-правових відносинах Головне управління ДФС у Тернопільській області перейшли до іншого органу державної влади, тобто Головного управління ДПС у Тернопільській області, яке являється розпорядником бюджетних коштів та відповідно належним відповідачем у даній справі.
19.           19 серпня 2020 року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду Дашутіна І. В., Шишова О. О., Яковенка М. М. відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2020 року у справі №500/374/19.
20.           20 серпня 2020 року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду Дашутіна І. В., Шишова О. О., Яковенка М. М. касаційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2020 року у справі №500/374/19 залишено без руху.
21.           08 вересня 2020 року справа №500/374/19 надійшла до Верховного Суду.
22.           30 вересня 2020 року розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду                 №     1855/0/78-20 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача  Дашутіна І.В.
23.          Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від  30    вересня 2020 року визначено склад суду: головуючого суддю Шевцову Н. В., суддів Данилевич Н.А., Мацедонську В.Е.
24.           06 жовтня 2020 року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду Шевцової Н.В., Данилевич Н.А., Мацедонської В.Е. відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Тернопільській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2020 року у справі №500/374/19.
ІІІ. Релевантні джерела права й акти їх застосування
25.          Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня      2016 року № 1404-VIII     (далі     - Закон № 1404-VIII) виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі     - рішення) вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені     Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього     Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього     Закону     підлягають примусовому виконанню.
26.          Згідно з пунктом 1 частини першої статті     3 Закону № 1404-VIII     підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
27.          Частиною другою     статті 6 Закону № 1404-VIII      рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. 
28.          Відповідно до частини першої статті 3 Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»     (у редакції від 05 червня 2016 року) Державною казначейською службою України здійснюється виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу.
29.          Згідно з частинами першою і п`ятою статті 15 Закону № 1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
30.          За приписами      статті 52 КАС України     у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
31.          Частиною першою статті 379 КАС України     передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
ІV. Позиція Верховного Суду
32.          Верховний Суд, переглянувши оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої     статті 341 КАС України, виходить з такого.
33.          Суди попередніх інстанцій установили, що відповідно до наказу Головного управління ДФС у Тернопільській області від 24 липня 2018 року № 172-о ОСОБА_1 звільнено з посади старшого інспектора з особливих доручень штабу оперативного управління Головного управління ДФС у Тернопільській області.
34.          Суд апеляційної інстанції установив, що відповідно до штатного розпису Головного управління ДФС у Тернопільській області на 2020 рік, затвердженого              12     лютого 2020 року в.о. голови ДФС України, у складі Головного управління ДФС у Тернопільської області є підрозділи податкової міліції.
35.          Крім того, у затвердженому 11 січня 2020 року кошторисі Головного управління ДПС у Тернопільській області на 2020 рік відсутні видатки за кодом економічної класифікації видатків (КЕКВ) 2112 «грошове забезпечення військовослужбовців», натомість такі видатки за КЕКВ 2112 «грошове забезпечення військовослужбовців» наявні в кошторисі ГУ ДФС у Львівській області на 2020 рік.
36.          Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних      осіб-підприємців та громадських формувань, юридичну особу - Головного управління ДФС у Тернопільській області не припинено.
37.          Разом з тим, суд першої інстанції також установив, що оскільки Головне управління ДПС у Тернопільській      області не перебуває в процесі припинення або ліквідації, відповідно підстав правонаступництва в розумінні частини другої      статті 104 Цивільного кодексу України немає. Фактичного (компетенційного) адміністративного правонаступництва також не відбулося, оскільки відсутні врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції від Головного управління ДПС у Тернопільській      області до Головного управління ДФС у Тернопільській області.
38.          Враховуючи, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від                     25 вересня 2019 року №846    підрозділи податкової міліції у складі Державної фіскальної служби продовжують здійснювати повноваження та виконувати функції з реалізації державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а позивача було звільнено саме з органів податкової міліції, враховуючи вимоги     статті 379 КАС України     та те, що судове рішення у справі не може бути виконане, колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду прийшла до переконання про наявність підстав для задоволення заяви про здійснення процесуального правонаступництва та заміну сторони виконавчого провадження у справі №500/374/19 Головного управління ДПС у Тернопільській області на його правонаступника Головне управління ДФС у Тернопільській області.
39.          Суд не погоджується з вказаним висновком суду апеляційної інстанції з огляду на те, що 28 жовтня 2019 року Тернопільський окружний адміністративний суд у судовому засіданні та 17 січня 2020 року Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою у порядку статті 52 КАС України здійснили процесуальне правонаступництво Головного управління ДФС у Тернопільській області на Головне управління ДПС у Тернопільській області. 
40.          Разом з тим, приписи КАС України передбачають здійснення процесуального правонаступництва у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження його правонаступником, в той час коли Головне управління ДФС у Тернопільській області не є правонаступником Головного управління ДПС у Тернопільській області.
41.          Суд погоджується з доводами ОСОБА_1 про відсутність обставини, з якими Закон №1404-VIII і стаття 379 КАС України пов`язують можливість здійснення заміни сторони виконавчого провадження, а саме факту вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, натомість відсутність видатків за КВЕВ 2112 не є підставою для здійснення такої заміни.
42.          Суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для заміни сторони виконавчого провадження з Головного управління ДПС у Тернопільській області на Головне управління ДФС у Тернопільській області з огляду на те, що Головне управління ДПС у Тернопільській області не перебуває в процесі припинення або ліквідації, тобто не вибуло, як сторона виконавчого провадження, як це передбачено приписами статті 15 Закону №1404-VIII і статті 379 КАС України.
43.          За змістом статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону. 
44.           Таким чином, суд касаційної інстанції визнає, що неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а саме статті 379 КАС України, призвело до ухвалення незаконного рішення, що є підставою для скасування постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2020 року та залишення в силі ухвали Тернопільського окружного адміністративного від 19 травня 2020 року.
V. Судові витрати
45. З огляду на категорію справи, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
Керуючись статтями     327,     341,     345,     349,     352,     355 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління ДФС у Тернопільській області задовольнити.
Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2020 року у справі № 500/374/19 скасувати.
Ухвалу Тернопільського окружного адміністративного від 19 травня 2020 року у справі № 500/374/19 залишити в силі.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                 Н.В. Шевцова
Судді                                                                                                    Н.А. Данилевич
                                                                                                           В.Е. Мацедонська