УХВАЛА

14 грудня 2020 року 
Київ
справа №420/3258/19
адміністративне провадження №К/9901/31687/19

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М., провівши підготовчі дії до касаційного розгляду справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним і скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 5 серпня 2019 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року у справі за вказаним позовом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - «КАС України») у редакції, чинній до 8 лютого 2020 року, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд касаційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Під час проведення підготовки справи до касаційного розгляду встановлено, що представник відповідача у відзиві на касаційну скаргу просив розглядати вказану справу за його участю. 

Згідно з частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 26 травня1988 року в справі «Ekbatani проти Швеціїї» зазначив, що якщо розгляд справи у суді першої інстанції був публічним, відсутність «публічності» при розгляді справи у другій та третій інстанціях може бути виправданою особливостями процедури по цій справі. Якщо скарга стосується виключно питання права, залишаючи осторонь фактичні обставини справи, то вимоги статті 6 Конвенції можуть бути дотримані і тоді, коли заявнику не було надано можливості бути заслуханим у апеляційному чи касаційному суді особисто.

Зокрема, як зазначив Європейський суд з прав людини, це стосується суду тієї інстанції, перед яким не ставиться завдання встановлення фактичних обставин, а лише перевірка правильності застосування норм права.

Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи встановлено, що суди першої й апеляційної інстанцій розглядали цю справу у відкритому судовому засіданні за участі сторін, тобто відбувся її публічний розгляд.

Враховуючи вимоги пункту 1 частини першої статті 345 КАС України, а також відповідну практику Європейського суду з прав людини, розгляд цієї справи можливо провести в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами без виклику учасників справи.

В порядку, встановленому статтею 340 КАС України, проведені необхідні підготовчі дії з підготовки справи до касаційного розгляду, у тому числі вирішено питання про можливість її розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Керуючись статтями 248, 340, 345 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про розгляд справи за його участю.

Закінчити підготовку справи до касаційного розгляду.

Вказану справу призначити до касаційного розгляду в порядку письмового провадження, який відбудеться у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Московська, 8, корпус 5.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і не може бути оскаржена.

…………………………..

Н.М. Мартинюк,
Суддя Верховного Суду